Провадження № 2/947/4250/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Луняченка В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) третя особа ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 із позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 1 541 972,74 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач, використовуючи, без згоди позивача як співласника, спільне майно та отримуючи від цього доходи, безпідставно отримував кошти за використання майна яке йому не належить , а тому повинен повернути вказані гроші дійсному власнику.

Від відповідача надійшла письмова заява про визнання позовних вимог та відсутність у добровільному порядку повернути кошти у звязку із матеріальним станом.

Третя особа ОСОБА_3 , у поданої письмової заяві не заперечував проти визначених у позові обставин та не заперечував проти задоволення позову.

Від всіх учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Враховуючи факт визнання позовних вимог, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення у підготовчому засіданні.

Як встановлено судом ОСОБА_1 , разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором купівлі - продажу, який був 15.10.2013 нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хомою А.С. та зареєстрований в реєстрі за №2487 придбали у спільну власність нежилі будівлі виставочного павільйону і складської бази за адресою: АДРЕСА_1 , які в цілому складалися з виставочно-складського корпусу літ. А, складу літ. Б, прохідної літ. В, вольєру літ. Г, будівель трансформаторної підстанції літ. Д, Ж, гаражу літ. Б, І-мостіння, ІІ- рампи, III- підземної пожежної насосної станції, Хо1-2 огорож, загальною площею 2810, 5 кв.м. , які розташовані на земельних ділянках, загальною площею 0,6084 га кадастровий номер :35:033:0008 загальною площею 0,0054 га кадастровий номер :35:033:0009 в наступних долях: - ОСОБА_1 1/2 частка; - ОСОБА_2 1/4 частка; - ОСОБА_3 1/4 частка.

Частки в придбаному нерухомому майні в натурі виділені не були, а отже кожен з співвласників, у розмірі його частки, був поряд із іншими власником всього без виключення придбаного нерухомого майна.

Спільними зусиллями співвласники зробили капітальний ремонт для можливості у подальшому здавати спільне майно в оренду з розподілом прибутку відповідно до частки кожного, однак знайти орендатора зразу не змогли.

У подальшому, без згоди інших співвласників, 01.10.16 ОСОБА_2 уклав з ТОВ "Нова пошта" договір оренди нежитлове приміщення, загальною площею 465, 8 кв.м., яке розташоване в виставочно-складському корпусі літ. А за адресою: АДРЕСА_1 і здав це приміщення за цим договором строком до 31.05.19.

З 30.03.17 року по 31.05.19 року ТОВ "Нова пошта" сплатило на користь ОСОБА_2 орендної плати на загальну суму З 083 945,48 гри. у т.ч. у 2017 році - 1 006 128 грн., у 2018 році - 1 429 050, 97 грн. та у 2019 році - 648 766, 51 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 протягом 2017-2019 років здавав в оренду нерухоме майно, яке належить на праві сумісної часткової власності не лише йому а також і позивачу і третій особі, та отримав за все це суму коштів у розмірі - З 083 945, 48 грн.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини пов`язані із використанням спільного майна врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ).

Так, поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою 9 ч.1 ст. 358 ЦК України).

Частиною першою статті 359 ЦК України визначено, що плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач , який без згоди та укладення будь яких угод з іншими співвласниками використовував все спільне часткове майно, набув права лише на ту частку доходів, яка відповідає його частку у спільному майні , тобто на частину доходу від оренди.

Іншу частину доходу була отримана їм без правових підстав.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_1 та доведеність вимог про те, що грошові кошти, в розмірі частини від отриманих за оренду майна ОСОБА_2 , у розмірі 1 541 972,74 грн., є безпідставно отриманими грошима та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ).

У даному випадку позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у сумі 15 140,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 200,263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) третя особа ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_3 ) безпідставно набуті за період часу з 2017-2019 роки, кошти у розмірі 1 541 972,74 (один мільйон п`ятсот сорок одна тисяча дев`ятсот сімдесят дві грн. 74 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_3 ) судові витрати у вигляді судового збору у сумі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок грн..00 коп.) гривень.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 26.07.2024.

Суддя Луняченко В. О.