УХВАЛА

22 липня 2024 року

м. Київ

справа № 751/2484/22

провадження № 61-9282ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ситнік О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Красногор Олександр Володимирович, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради,

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Красногор О. В., про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

05 червня 2023 року рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру

АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

19 червня 2023 року додатковим рішенням Новозаводського районного суду

м. Чернігова заяву ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

09 травня 2024 року постановою Чернігівського апеляційного суду апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 5 червня 2023 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4 000,00 грн з кожного в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

28 червня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся з касаційною скаргою на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова

від 5 червня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду

від 9 травня 2024 року, в якій просить оскаржувані рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови Чернігівського апеляційного суду від 09 травня 2024 року, повний текст якої виготовлено 21 травня 2024 року, заявник отримав 30 травня 2024 року.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що повний текст постанови Чернігівського апеляційного суду від 9 травня 2024 року складено 21 травня 2024 року.

Строк на касаційне оскарження судового рішення заявником не пропущено, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. Тому відсутня процесуальна необхідність у вирішенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, з огляду на таке.

Вимоги щодо форми, змісту касаційної скарги та додатків до неї передбачено у

статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Такі підстави перелічені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1

частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права касаційна скарга має містити формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням конкретної норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. При цьому суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (наведене узгоджується висновками, викладеними в ухвалах Верховного Суду від 6 листопада 2023 року у справі № 607/16725/22, від 30 листопада 2023 року у справі № 530/1297/21, від 26 грудня 2023 року у справі № 758/113/23).

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного суду

від 22 лютого 2022 року у справі 920/577/20 суд виснував, що при касаційному оскарженні судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів для такого відступлення.

Процесуальні положення пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України є уніфікованими.

Єдність однакового застосування уніфікованих норм права забезпечує правову визначеність та сталість судової практики.

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення

пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Тлумачення вказаних норм ЦПК України свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Касаційна скарга заявника не відповідає таким вимогам.

Підставою касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), однак обґрунтовує вказану підставу тим, що суди в оскаржуваних судових рішенняхзастосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

За таких обставин заявнику необхідно уточнити підстави касаційного оскарженнята подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, надати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Суд роз`яснює, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 травня 2024 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Ситнік