Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2652/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2024 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Винара Л.В.
з участю секретаря Кострицької Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Стислий виклад позиції позивача.
Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №б/н від 16.03.2021 року, у зв`язку з невиконанням з її сторони умов кредитного договору.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Винару Л.В.
03.05.2024 року на запит суду отримано інформацію з Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідачки по справі ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 20.05.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Від представника позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі, просить суд позов задоволити. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача.
Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання 24.06.2024 року та 25.07.2024 року не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
Виклик останньої був здійснений поштою за її зареєстрованим місцем проживання відповідно до довідки Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області від 03.05.2024 року №518. Крім того, судом було здійснено виклик відповідачки до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
За таких обставин, суд вважає, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність сторін з дотриманням вимог, встановлених законом, враховуючи згоду представника позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 16.03.2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг, отримавши кредитну картку для користування кредитними коштами.
В матеріалах справи міститься копія заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка містить анкетні дані ОСОБА_1 та підписана нею (а.с. 42-56).
В пункті 1 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг передбачені істотні умови договору «Кредитні картки».
Підпунктом 1.2 пункту 1 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг передбачені основні умови кредитування, зокрема, тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, розмір кредитного ліміту, який не перевищує 50 000 грн. для карт «Універсальна» та 75 000 грн. для карт «Універсальна Gold», а також строк кредитування 12 місяців з пролонгацією.
Згідно з п.п. 1.3 п. 1 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг процентна ставка становить 42.0 % річних для карт «Універсальна» та 40.8 % річних для карт «Універсальна Gold».
У п.п. 1.4 п. 1 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг сторони узгодили, що повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку клієнта, у т.ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно; - у разі прострочення з 31-го дня 10-% від заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня 100% від заборгованості.
Відповідно до п. 2.1.1.2.6 «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку», викладених в пункті 4 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, сторони узгодили, що в період строку користування кредитом клієнт має право змінювати вид кредитної картки. При цьому сторони узгодили, що в такому разі платність за користування кредитом може змінюватися як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, відповідно до діючих тарифів банку для відповідного типу карток на дату зміни типу картки. При цьому зміна картки не потребує додаткового погодження сторонами.
На виконання умов кредитного договору №б/н від 16.03.2021 року ОСОБА_1 надано наступні кредитні картки: номер картки № НОМЕР_1 , тип картки карта «Універсальна», дата відкриття 16.03.2021 року, термін дії до 02/25; номер картки № НОМЕР_2 , тип картки картка «Універсальна», дата відкриття 20.10.2021 року, термін дії до 09/25; номер картки № НОМЕР_3 , тип картки картка «Універсальна», дата відкриття 20.10.2021 року, термін дії до 11/25. Вказане підтверджується довідкою, виданою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 46).
Випискою по рахунку за період з 16.03.2021 року по 19.09.2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 використовувала кредитні кошти, в тому числі шляхом зняття готівки в банкоматі, оплати товарів та послуг, переказу коштів на банківські карти інших клієнтів, а також сплачувала кошти на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 14-45).
Відповідачка, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала жодних доказів на спростування поданого банком розрахунку заборгованості, в тому числі і таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої.
Враховуючи наведене, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України.
Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Ч. 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.
Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
В силу ч. 1статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов задоволено повністю, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2684 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 141, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 526, 546, 549, 610, 611, 625, 629, 1054 ЦК України, суд -,
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судових витрат, понесених при зверненні до суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Олевським РС УДМС України в Житомирській області, місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: Л.В.Винар