Справа № 433/360/21
Провадження № 2-в/191/38/23
У Х В А Л А

іменем України

10 липня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - Порошиної О.О.,

за участі секретаря судового засідання - Рибак М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого звертається адвокат Олійник Владислава Володимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №433/360/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах якого звертається адвокат Олійник Владислава Володимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №433/360/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, в частині постанови Луганського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 року було відкрито провадження у справі за вказаною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого звертається адвокат Олійник Владислава Володимирівни та призначено справу до судового розгляд.

У судове засідання представник заявника не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини пришов до наступного.

Відповідно до статей 488 та 489 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Як зазначено в п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Згідно Розпорядження Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Троїцького районного суду Луганської області визначено за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Згідно статті 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановлює ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Заявником до заяви про відновлення втраченого судового провадження надано суду копію паспорту та РНОКПП ОСОБА_1 , копію Витягу результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП; копію інформаційного листа Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.08.2023 року вих. № 01-06/73/2023.

Також судом здійснено пошук інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР) стосовно прийнятих судових рішень по цивільній справі № 433/360/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною.

Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень по справі 433/1133/20 наявне рішення Троїцький районний суд Луганської області від 20 вересня 2021 року, постанова Луганського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим відновлення втраченого провадження у справі № 433/360/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною у частині рішення Луганського апеляційного суду від 09.12.2021 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.81, 260, 261, 488-494 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження у справі № 433/360/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною у частині рішення Луганського апеляційного суду від 09.12.2021 року.

Головуючий суду 1 інстанції - Певна О.С.

Доповідач - Луганська В.М.

Справа № 433/360/21

Провадження № 22-ц/810/921/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Кострицького В.В., Коновалової В.А.

за участю секретаря - Кузьменко А.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьк апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 20 вересня 2021 року, яке ухвалене судом у складі судді Певної О.С., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою дитиною,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою дитиною, в обґрунтування якого вказав, що перебував з відповідачем у шлюбі, який розірвано рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 травня 2020 року.

Від спільного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З моменту розірвання шлюбу, між сторонами виникли непорозуміння та конфліктні ситуації з приводу участі у вихованні та спілкуванні батька дитини та сина, внаслідок чого позивач позбавлений можливості зустрічатися з сином та приймати участь у його вихованні.

Вважає, що його права як батька є порушеними. Просив суд зобов`язати відповідача не перешкоджати позивачу у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановити позивачу для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином такий спосіб участі: спільний відпочинок та спілкування разом із батьком в період часу з 19 год 00 хв кожної п`ятниці по 12 год. 00 хв кожної середи по 12 год 00 хв неділі щотижня; спільний відпочинок та спілкування разом із батьком на період щорічної відпустки позивача тривалістю 30 днів на рік та додаткової відпуски як учасника бойових дій тривалістю 15 діб на рік, за попереднім погодженням з відповідачем; в день побачень з сином, забирати останнього із закладів освіти (дошкільною, позашкільної тощо), в яких він навчається; необмежене спілкування особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; зобов`язати відповідача за два дні до зустрічі батька із сином, надавати позивачу інформацію щодо фактичного місця навчання, перебування дитини, а в разі настання таких змін, повідомляти про зміни на наступний день після їх настання.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 20 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою дитиною, задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такий спосіб участі, а саме:

спільний відпочинок та спілкування разом із батьком в період часу понеділок, середа, п`ятниця з ночівлею та кожної другої та четвертої суботи і неділі у період часу з 10-00 години суботи до 18-00 години неділі з ночівлею;

спільний відпочинок та спілкування разом із батьком на період щорічної відпустки ОСОБА_1 тривалістю 30 днів на рік та додаткової відпуски ОСОБА_1 як учасника бойових дій тривалістю 15 діб на рік, за попереднім погодженням з відповідачем;

в день побачень з сином, забирати останнього із закладів освіти (дошкільною, позашкільної тощо), в яких він навчається;

необмежене спілкування особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.

Такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною здійснювати, не порушуючи режиму та розпорядку дня дитини. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість рішення, просить суд апеляційної інстанції рішення Троїцького районного суду Луганської області від 20 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити час спілкування позивача з сином з урахуванням інтересів дитини та враховуючи висновок Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області - у вихідні дні: субота з 10 год 00 хв до 18 год. 00 хв, у неділю з 10 год. 00 хв до 15 год. 00 хв. Стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1362 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду порушує інтереси дитини та права і законні інтереси матері. Суд першої інстанції безпідставно надав перевагу батьку приймати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною фактично в рази більше часу ніж з матір`ю.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції не прийняв до уваги рекомендацію органу опіки та піклування щодо графіку побачень позивача з сином. Суд першої інстанції не навів обґрунтованих підстав зменшення часу спілкування з відповідачем протягом понеділка - середи - п`ятниці, з ночівлею, тим самим позбавив малолітнього сина достатньо спілкуватися з матір`ю.

Судом першої інстанції не зазначено жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б визначили про право батька на спілкування із малолітнім сином більше часу ніж з матір`ю не у спосіб, визначений висновком органу опіки та піклування, проте прийнято рішення без врахування інтересів дитини та законних прав відповідача, фактично обмеживши право спілкування матері зі своєю дитиною.

В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач зазначила, що 20 вересня 2021 року вона забрала сина з дитячого садочку, позивач почав силою відбирати дитину, щоб забрати його із собою додому та під час конфліктної ситуації наніс удар правою рукою по голові відповідачки. В останні тижні після того, як дитина приходить від позивача в поведінці дитини вбачається нервозність та замкнутість.

У судовому засідання скаржник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, зазначені в ній.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 заперечували проти апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої виходив з того, що судом встановлені наступні обставини: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 травня 2020 року розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 , останній мешкає в однокімнатній квартирі, яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу. Квартира відповідає санітарно-гігієнічним нормам, усі комунальні послуги в наявності. Присутні дитячі речи та іграшки. З Для перебування дитини в квартирі створені належні умови.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 , остання мешкає в однокімнатній квартирі, яка належить бабусі дитини на підставі договору купівлі-продажу. Квартира відповідає санітарно-гігієнічним нормам, усі комунальні послуги в наявності. В квартирі є необхідні умови для проживання дитини .

ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_6 з 07 травня 2021 року на посаді мерчендайзера по теперішній час, що підтверджується довідкою від 07 червня 2021

Згідно довідки № 66 від 26 травня 2021 року, малолітній ОСОБА_3 відвідує страшу групу № 11 Ясел-садка № 11 м. Сєвєродонецька Луганської області. Дитина завжди охайна, доглянута. Хлопчика приводять та забирають з закладу як батько так і мати. Мати та батько спілкуються з вихователями групи, цікавляться життям та успіхами сина.

Відповідно до витягу з протоколу дослідження емоційної сфери і міжособистісних сімейних відносин № 70 від 01.06.2021, психологом Ясел-садка № 11 було проведено обстеження дитини та встановлено, емоційний стан дитини відповідає віковим нормам.

Згідно висновку органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області про визначення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 № 2258 від 30.06.2021, батько дитини, проживає у власній квартирі, яка облаштована необхідними меблями, побутовою технікою, в квартирі створені належні умови для проживання дитини. Проходить службу в територіальному управлінні Служби судової охорони у Луганській області. Характеризується позитивно. Має сертифікат та медичну довідку про проходження наркологічного та психіатричного оглядів. Відповідним спеціалістом Ясел-садка № 11 було проведено дослідження емоційної сфери і міжособистісних сімейних відносин ОСОБА_3 , згідно якого у хлопчика дуже високий рівень тривожності, сімейна ситуація сприймається ним як нестабільна та конфліктна. Внаслідок чого в психологічному статусі дитини присутні фрустраційні прояви потреби в близьких емоційних контактах з батьком. Провівши бесіду з батьками, врахувавши графік роботи батька, вік дитини, а також враховуючи, що запропонований батьком графік побачень фактично унеможливлює необхідне для повноцінного розвитку спілкування дитини з матір`ю , беручи до уваги конфлікті стосунки між батьками та наявність висновку психолога, враховуючи інтереси дитини і бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні з сином, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області вважає за можливе визначити наступний графік побачень батька з сином з 10-00 год. суботи до 18-00 год неділі з ночівлею, а в інші дні та часи з попередньої домовленістю з матір`ю дитини, не порушуючи режиму та розпорядку дня дитини.

Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог позивача та встановив ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такий спосіб участі, а саме:

спільний відпочинок та спілкування разом із батьком в період часу понеділок, середа, п`ятниця з ночівлею та кожної другої та четвертої суботи і неділі у період часу з 10-00 години суботи до 18-00 години неділі з ночівлею;

спільний відпочинок та спілкування разом із батьком на період щорічної відпустки ОСОБА_1 тривалістю 30 днів на рік та додаткової відпуски ОСОБА_1 як учасника бойових дій тривалістю 15 діб на рік, за попереднім погодженням з відповідачем;

в день побачень з сином, забирати останнього із закладів освіти (дошкільною, позашкільної тощо), в яких він навчається;

необмежене спілкування особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. Такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною здійснювати, не порушуючи режиму та розпорядку дня дитини.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не в повній мірі відповідає вимогам закону та встановленим по справі обставинам, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучаться з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції).

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини ( рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновком органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області від 30 червня 2021 року №2258 було визначено наступний графік побачень ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10-00 год суботи до 18 00 год неділі з ночівлею, а в інші дні та часи з попередньої домовленістю з матір`ю дитини, не порушуючи режиму та розпорядку дня дитини.

Як встановлено судом, між сторонами існує спір щодо порядку участі позивача у вихованні сина та спілкування з ним.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про усунення перешкод позивачу у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки це є обов`язком батька дитини та останній має право на особисте спілкування з дитиною.

Між тим, визначивши спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні з сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побачення та спілкування разом із батьком в період часу понеділок, середа, п`ятниця з ночівлею та кожної другої та четвертої суботи і неділі у період часу з 10-00 години суботи до 18-00 години неділі з ночівлею; спільний відпочинок та спілкування разом із батьком на період щорічної відпустки ОСОБА_1 тривалістю 30 днів на рік та додаткової відпуски ОСОБА_1 як учасника бойових дій тривалістю 15 діб на рік, за попереднім погодженням з відповідачем; в день побачень з сином, забирати останнього із закладів освіти (дошкільною, позашкільної тощо), в яких він навчається. Судом не враховано, що встановлений спосіб порушує права ОСОБА_2 , як матері, які є рівними з правами батька, судом першої інстанції не було у повній мірі враховано інтереси дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

І в цій частині колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги.

Тобто, суд не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Як зазначалося вище, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 18 травня 2021 року ОСОБА_1 для перебування дитини в квартирі створені належні умови.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 , в квартирі є необхідні умови для проживання дитини.

Згідно довідки № 66 від 26 травня 2021 року, малолітній ОСОБА_3 відвідує страшу групу № 11 Ясел-садка № 11 м. Сєвєродонецька Луганської області. Дитина завжди охайна, доглянута. Хлопчика приводять та забирають з закладу як батько так і мати. Мати та батько спілкуються з вихователями групи, цікавляться життям та успіхами сина.

ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_6 з 07 травня 2021 року на посаді мерчендайзера по теперішній час, що підтверджується довідкою від 07 червня 2021

Позивач працює в Службі судової охорони.

Докази, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати нормальному розвитку останнього, в матеріалах справи відсутні.

Згідно висновку органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області від 30 червня 2021 року № 2258, батько дитини, проживає у власній квартирі, яка облаштована необхідними меблями, побутовою технікою, в квартирі створені належні умови для проживання дитини. Проходить службу в територіальному управлінні Служби судової охорони у Луганській області. Характеризується позитивно. Має сертифікат та медичну довідку про проходження наркологічного та психіатричного оглядів. Відповідним спеціалістом Ясел-садка № 11 було проведено дослідження емоційної сфери і міжособистісних сімейних відносин ОСОБА_3 , згідно якого у хлопчика дуже високий рівень тривожності, сімейна ситуація сприймається ним як нестабільна та конфліктна. Внаслідок чого в психологічному статусі дитини присутні фрустраційні прояви потреби в близьких емоційних контактах з батьком. Провівши бесіду з батьками, врахувавши графік роботи батька, вік дитини, а також враховуючи, що запропонований батьком графік побачень фактично унеможливлює необхідне для повноцінного розвитку спілкування дитини з матір`ю, беручи до уваги конфлікті стосунки між батьками та наявність висновку психолога, враховуючи інтереси дитини і бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні з сином, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області вважає за можливе визначити наступний графік побачень батька з сином з 10-00 год. суботи до 18-00 год. неділі з ночівлею, а в інші дні та часи з попередньої домовленістю з матір`ю дитини, не порушуючи режиму та розпорядку дня дитини.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, а також вік дитини, його інтереси, недостатність спілкування з батьком, пояснення матері щодо денного розпорядку дня дитини, висновок органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Луганської області від 30 червня 2021 року № 2258, колегія суддів вважає необхідним визначити наступний порядок та час спілкування позивача ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без участі та присутності матері ОСОБА_2 , такий спосіб участі:

спільний відпочинок та спілкування разом із батьком ОСОБА_1 з 17 год 00 хв п`ятниці до 16 год неділі з ночівлею, а в інші дні та часи за попередньою домовленістю з матір`ю дитини не порушуючи режиму та розпорядку дня дитини.

спільний відпочинок та спілкування разом із батьком на період щорічної відпустки батька тривалістю 20 днів на рік за попереднім погодженням з ОСОБА_2 .

У разі неможливості побачень з дитиною у визначений день, батько повідомляє матір про дані зміни. Під час спілкування з дитиною батько та мати зобов`язані створювати умови, які не шкодять життю та здоров`ю, а також моральному стану дитини, не перешкоджати в спілкуванні з дитиною іншому з батьків. Встановити право ОСОБА_1 щодо спілкування з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засобами телефонного та іншого засобу зв`язку, право безперешкодно відвідувати навчальні, дошкільні заклади де навчається, виховується дитина.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на події, які відбулися після ухвалення судового рішення, 20 вересня 2021 року, оскільки відповідно до ч 1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Обставини, які відбулися 20 вересня 2021 року не були предметом судового розгляду під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що після знаходження дитини у позивача, в поведінці дитини вбачається якась нервозність та замкнутість не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не підтверджено належними доказами.

Враховуючи, вище викладене, на підставі пп.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заявлених вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 20 вересня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою дитиною задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без участі та присутності матері ОСОБА_2 , такий спосіб участі, а саме: спільний відпочинок та спілкування разом із батьком ОСОБА_1 з 17 год 00 хв п`ятниці до 16 год неділі з ночівлею, а в інші дні та часи за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, не порушуючи режиму та розпорядку дня дитини.

Спільний відпочинок та спілкування разом із батьком на період щорічної відпустки батька тривалістю 20 днів на рік за попереднім погодженням з ОСОБА_2 .

У разі неможливості побачень з дитиною у визначений день, батько повідомляє матір про дані зміни.

Під час спілкування з дитиною батько та мати зобов`язані створювати умови, які не шкодять життю та здоров`ю, а також моральному стану дитини, не перешкоджати в спілкуванні з дитиною іншому з батьків.

Встановити право ОСОБА_1 щодо спілкування з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засобами телефонного та іншого засобу зв`язку, право безперешкодно відвідувати навчальні, дошкільні заклади де навчається, виховується дитина.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 13 грудня 2021 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді

В.В. Кострицький

В.А.Коновалова

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О. О. Порошина