Справа № 643/6233/24
Провадження № 2-о/643/284/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді-Майстренко О.М., за участі секретаря Куліш А.С. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 09.12.2022 призваний за мобілізацією на особливий період та зарахований для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на посаду стрільця - помічника гранатометника 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти 1 мотопіхотного батальйону. На адресу батька надійшло сповіщення № 261 від 16.01.2024 з повідомлення про зниклого безвісти сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Бахмут Донецької області під час ведення бойових дій при захисті Батьківщини. У зв`язку з цими обставинами у заявника виникло право на оформлення грошового забезпечення зниклого безвісти сина, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 «Про порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх». Для оформлення грошового забезпечення зниклого безвісти сина, заявник звернувся до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України та надав необхідні документи, проте у відповідь отримав відмову у зв`язку з розбіжностями в прізвищах. У наявному актовому записі про народження серія НОМЕР_3 від 31.05.1977 актовий запис №107, складеному російською мовою, прізвище сина зазначено як ОСОБА_3 , батьком зазначено: ОСОБА_1 .

Заявник в обґрунтування заявлених вимог зазначає, що прізвище сина у паспорті зазначено як « ОСОБА_4 », в актовому записі про народження, зробленому рукописним шрифтом російською мовою, також вказано « ОСОБА_4 », проте в паспорті батька вказано прізвище ОСОБА_5 . Поясненням таких розбіжностей є те, що при виписці документів, паспорту громадянина України, реєстраційного номера облікової картки платника податків та інших документів, допущено помилку в написанні прізвища сина в перекладі на українську мову, а саме в свідоцтві про народження, яке є на російській мові, вказано прізвище, ім`я та по батькові сина та батьків російською мовою « ОСОБА_4 », а з перекладу на українську мову « ОСОБА_5 ».

Для реалізації свого права на отримання виплат, які належать сину ОСОБА_2 , який безвісти зник під час виконання бойового завдання при захисті Батьківщини, та в подальшому для реалізації його прав у майбутньому, заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме факт того, що зниклий безвісти ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 .

Представник заявника в судове засідання не з`явився, просив слухати справу у його відсутність та заяву задовольнити .

Представник заінтересованої особи- військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився .

Дослідивши доводи заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника тощо. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, що відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

Звертаючись до суду з заявою, заявник зазначає, що прізвище сина у паспорті громадянина України зазначено як « ОСОБА_4 », а в актовому записі про народження, зробленому рукописним шрифтом російською мовою, також вказано « ОСОБА_4 ». Проте в паспорті батька вказано прізвище « ОСОБА_5 ». Поясненням таких розбіжностей є те, що при виписці документів, паспорту громадянина України, реєстраційного номера облікової картки платника податків та інших документів, допущено технічну помилку в написанні прізвища сина в перекладі на українську мову. А саме в свідоцтві про народження, яке надано до суду російською мовою, де вказано прізвище, ім`я та по батькові сина та батьків російською мовою « ОСОБА_4 ». Також для реалізації свого права на отримання виплат, які належать сину ОСОБА_2 , який рахується безвісти зниклим під час здійснення бойового завдання, захищаючи Батьківщину, і в подальшому для реалізації його прав у майбутньому, необхідно встановлення фактів, що мають юридичне значення (визнання особи безвісті зниклою; встановлення факту смерті тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був призваний на військову службу за призовом у порядку мобілізації 09.12.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він проходив службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 2-го мотопіхотного відділення 3-го мотопіхотного взводу 3-ї мотопіхотної роти 1-го мотопіхотного батальйону, військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до «Повідомлення на зниклого безвісти», виданого військовою частиною НОМЕР_1 від 13.02.2023 року, адресованого начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 зник безвісти під час ведення бойових дій у районі населеного пункту Бахмут, Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_5 . Метою цього повідомлення було сповіщення близьких ОСОБА_2 , а саме батька ОСОБА_1 . 16.03.2023 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України з метою отримання виплат, які належать зниклому безвісти військовослужбовцю ОСОБА_2 .

З наданої до матеріалів справи копії паспорту позивача (МК № НОМЕР_4 ) вбачається, що його видано на прізвище « ОСОБА_1 », тоді як паспорт громадянина України за № НОМЕР_5 виданий ОСОБА_2 . Також, згідно свідоцтва про народження (викладеного російською мовою) від 31.05.1977 року серія НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_6 є батько ОСОБА_7 (російською мовою).

Судом проаналізовано наданий переклад з російської та таджицької мови на українську, відповідно до якого зазначено, що свідоцтво про народження ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 ; батько: ОСОБА_1 ; національність: українець; мати: ОСОБА_8 .

Зі змісту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року по справі №160/26667/23 встановлено наступне: «З наданої до матеріалів справи копії паспорту позивача (МК №655211) вбачається, що його видано на прізвище « ОСОБА_1 », тоді як паспорт громадянина України за № НОМЕР_5 виданий ОСОБА_2 . Також, згідно свідоцтва про народження (викладеного російською мовою) від 31.05.1977 року серія НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_6 є батько ОСОБА_7 (російською мовою). Таким чином, суд вважає, що саме в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів родинних відносин.

Крім того, з листа №4389/ФЄС від 07.06.2023 командира військової частини НОМЕР_1 вбачається, що позивачем не надана інформація (довідка або витяг з держреєстру встановленого зразка) про наявність чи відсутність у зниклого безвісти дружини та дітей, які першочергово мають право на виплату зазначених коштів. Як наслідок, батьки зниклого безвісти не мають права на отримання грошового забезпечення, яке отримував їх син. Одночасно суд враховує, що за результатами розгляду заяви про виплату грошового забезпечення військова частина чи установа, в якій проходив службу військовослужбовець, повинна прийняти рішення щодо виплати грошового забезпечення. Відповідач окремим документом рішення не прийняв, про результати розгляду заяви ОСОБА_1 повідомлено листом №4389/ФЄС від 07.06.2023 командира військової частини НОМЕР_1 . Однак, у даному випадку прийняття відповідачем рішення за умови відсутності права на виплату грошового забезпечення жодним чином не відновлює прав позивачів, оскільки відповідач діяв у відповідності до Закону та їх права не вважаються порушеними.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог».

Разом з тим, відповідно до статті 82 ЦПК України підстави звільнення від доказування: обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом встановлено, що факт родинних відносин ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) підтверджується копією перекладу свідоцтва про народження сина, ОСОБА_2 з російської мови на українську, наданою до суду.

Також факт родинних відносин підтверджується довідкою, виданою Кегичівською селищною радою Харківської області від 28.03.2024 №15-39/66. У довідці зазначено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який на день повномасштабного вторгнення 24.02.2022 року фактично проживав без реєстрації шлюбу разом з батьком, вів спільне господарство, у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі письмових доказів.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення», справи про встановлення фактів розглядаються, якщо відповідно до закону такі факти тягнуть за собою юридичні наслідки, а саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян.

Для реалізації права на отримання виплат, які належать сину ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісти під час виконання бойового завдання, захищаючи Батьківщину, а також для реалізації прав заявника, необхідне встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це включає визнання особи безвісти зниклою, встановлення факту смерті та реалізацію права на спадщину та оформлення правовстановлюючих документів на успадковане майно у разі встановлення зазначених фактів.

За таких обставин суд вважає, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення його особистих прав. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 294, 315, 354 ЦПК України, суд ,-

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин-задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення,має правона поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м.Харкова.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Майстренко О.М.