Справа № 466/7729/24
Провадження № 2-з/466/97/24
У Х В А Л А

іменем України

23 липня 2024 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Федорова О.Ф. розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сокіл Уляни Вікторівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сокіл Уляни Вікторівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів», третя особа яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «сіті Львів Девелопмент» про визнання майнових прав на об`єкт ,-

встановив:

22.07.2024 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшла

позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сокіл Уляни Вікторівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів», третя особа яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «сіті Львів Девелопмент» про визнання майнових прав на об`єкт.

22.07.2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали передані для розгляду судді Федоровій О. Ф.

22.07.2024 року разом із позовною заявою до Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сокіл Уляни Вікторівни про забезпечення позову.

22.07.2024 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали передані для розгляду судді Федоровій О. Ф.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, що між позивачем та відповідачем укладено Попередній договір купівлі продажу квартири, який був засвідчений приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Антоновою В.І. за реєстровим номером 1728.

Просить забезпечити позов накладенням арешту на однокімнатну житлову квартиру у будинку (багатоквартирний житловий комплекс, що складається з житлових приміщень за будівельною адресою м. Львів Під Голоском, будівництво якого здійснюється на земельній ділянці кадастровий номер :07:004:0024.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позовної заяви, суд вважає, що подана заява відповідає вимогам ЦПК України.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151, 152 ЦПК України, передбачені форма та порядок подання заяви про забезпечення позову.

Подана заява відповідає вимогам визначеним у статтях 151, 152 ЦПК України.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи за правилами встановленими ст. 153 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Нормою ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Представник позивача просить накласти арешт на однокімнатну квартиру, про те не вказує площу данної квартири, також не вказує точну адресу розташування земельної ділянки де проводиться будивництво.

Враховуючи суть та характер позовних вимог, обґрунтування, що викладені в заяві про забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не обґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оцінивши заяву про забезпечення позову, після всебічного та повного дослідження кожного наведеного пояснення (доказу) окремо та в їхній сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних пояснень (доказів ) у заяві, суд вважає, що заява подана без належного обгрунтування, відсутні належні підтвердженя, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого (майбутнього) рішення суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

На думку суду наведене заявником у заяві про забезпечення позову не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки не вказана необхідна інформація для накладення арешту.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову не містить повної належної інформації.

Тому суд позбавлений можливості на свій розсуд дійти висновку щодо щодо такої інформації.

Таким чином, в розумінні статті 151 ЦПК України, заявником не доведені обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що заявником не доведено що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сокіл Уляни Вікторівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сокіл Уляни Вікторівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів», третя особа яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «сіті Львів Девелопмент» про визнання майнових прав на об`єкт - відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя: О. Ф. Федорова