Справа № 147/1006/24
Провадження № 2-о/147/56/24
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

25 липня 2024 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , особа, яка визнається недієздатною: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області від представника заявника адвоката Янчука О. В. надійшла заява в якій він просить: постановити рішення, яким визнати недієздатним або обмежено дієздатним (залежно від висновку лікарів по справі) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном (піклувальником) над ОСОБА_2 та над його майном.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2024 у справі №147/1006/24 (провадження 2-о/147/56/24) визначено головуючим суддею Борейко О. Г.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Перевіривши подану позовну заяву та додані до неї документи, приходжу висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені статтями 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак подана заява не відповідає вказаним вище вимогам закону.

Так, 18 жовтня 2023 року набув чинності Закон України №3200-IX щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Згідно із ч. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

В даному випадку, позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність зареєстрованих електронних кабінетів сторін у справі, а також не містить відомостей про електронний кабінет адвоката Янчука О. В., який відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет.

Крім того, заява не містить інформації щодо адреси місця проживання особа, особи, яка визнається недієздатною: ОСОБА_2 , що також суперечить вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Також варто зауважити, що заінтересованою собою заявник визначив Виконавчий комітет Ободівської сільської ради, але неповністю вказав поштову адресу, не вказав код ЄДРПОУ, відомості про електронний кабінет та електронну пошту зазначеної юридичної особи.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

У своїй заяві, ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи (F 20) психічне захворювання; його дядько ОСОБА_2 не може себе самостійно обійти, через стан здоров`я, фізичних вад, не може самостійно розпоряджатися своїм майном: допомогою від держави, в такій допомозі помічником є заявник, а тому виникає необхідність у визнанні ОСОБА_2 недієздатною особою та на правовій підставі отримувати його пенсію від держави на його утримання.

Проте доказів на підтвердження викладених обставин суду доказів не надано, що суперечить п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України.

У зв`язку з викладеним, заявнику необхідно уточнити виклад обставин, якими обґрунтовуються вимоги, а саме, зазначити обставини, відповідно до ч. 3 ст.297 ЦПК України, які свідчать, про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно із ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Крім того, особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна ( піклувальника).

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий перелік документів та порядок призначення над недієздатними особами опіки.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Заява не містить достатнього викладу обставин (із зазначенням відповідних доказів) про відсутність обмежень у призначенні заявника опікуном, встановлених ст. 64 Цивільного кодексу України та п. 3.2 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88, де визначено обставини, які унеможливлюють призначення певної особи опікуном, серед яких опікунами не можуть бути особи, які: визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню.

Водночас відсутність всіх викладених вище обставин має бути підтверджена відповідними фактичними даними: відомостями органу опіки та піклування про відсутність даних про визнання особи, що бажає бути призначеною опікуном, недієздатною або обмежено дієздатною; відомостями (сертифікат, довідка) обласних наркологічної та психіатричної лікарень про те, що вказана особа, що бажає стати опікуном, не перебуває на обліку та не лікується у вказаних психоневрологічних та наркологічних закладах; відомостями органу опіки та піклування про те, що така особа раніше не була опікуном чи піклувальником та з її вини опіку чи піклування не було припинено та вказана особа не позбавлена батьківських прав.

Проте, до заяви перелічених вище фактичних даних не додано та обставин, які б об`єктивно унеможливлювати надання таких даних, заява не містить.

Також, до заяви всупереч вказаним вище вимогам, не додано доказів звернення заявника до органу опіки та піклування з клопотанням про призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою.

Крім цього, до заяви не додано акту обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опису її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна, тощо.

За змістом ч.5 ст. 293 ЦПК України розгляд справ проводиться судом за обов`язковою участю адвоката особи, стосовно якої розглядається справа. У разі якщо особа не залучила адвоката, суд залучає його через орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правничої допомоги. Рішення суду про доручення призначити адвоката негайно, але не пізніше двох робочих днів, надсилається відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правничої допомоги, для виконання.

З огляду на викладене, заявнику необхідно, зазначити про наявність чи відсутність адвоката у особи, стосовно якої розглядається справа (у разі відсутності заявити клопотання про залучення адвоката через орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правничої допомоги).

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Враховуючи наведене, заяву ОСОБА_1 варто залишити без руху, надати йому строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , особа, яка визнається недієздатною: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання особи недієздатною та призначення опікуна залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк тривалістю сім днів з дня вручення копії ухвали, для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Борейко