Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2089/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючий - суддя Кашуба А.В.,

Секретар судового засідання Чернянчук К.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька дитини із актового запису про народження,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 просить суд виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №66 та внести зміни до вищевказаного актового запису, записавши батька дитини зі слів матері.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що 22.09.2016 позивач одружився із відповідачкою ОСОБА_2 Шлюб розірвано рішенням суду. У свідоцтві про народження ОСОБА_3 записаний як батько дитини ОСОБА_1 . ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідачкою по справі сторони були знайомі до одруження, навчалися в одній школі, мали близькі стосунки. На час народження дитини ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 . Після розірвання першого шлюбу відповідачка ОСОБА_2 повідомила йому, що ОСОБА_4 є його дочкою, а тому він написав заяву до органу ДРАЦС про визнання себе батьком дитини. Проте, наразі у нього виникли обґрунтовані сумніви у тому, що дитина його. Тому він вирішив звернутися до суду із позовом та просить в порядку підготовки справи до судового розгляду призначити судову молекулярно-генетичну експертизу.

Ухвалою суду від 20.10.2021 було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу для підтвердження чи спростування факту кровного споріднення між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

08.12.2021 відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 подала письмову заяву, у якій просить суд відкликати судову експертизу на тій основі, що вона підтверджує, що ОСОБА_1 не є батьком ОСОБА_3 . Проведення експертизи є недоцільним.

Відповідачка подала відзив на зустрічний позов.

Просить суд відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1

Позицію обґрунтовує тим, що відповідно до ч.5 ст.136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до ч.1 ст.123 СК України. Відповідачка стверджує, що ОСОБА_8 відомо було, що він не є і не міг бути батьком ОСОБА_4 . Вона ніколи не стверджувала, що він є біологічним батьком дитини. Відповідачка стверджує, що вона та ОСОБА_1 познайомились після народження ОСОБА_4 у 20-х числах грудня 2015 року, коли дитині вже було п`ять років. 22.09.2016 сторони спору зареєстрували шлюб і ОСОБА_1 запропонував записати його батьком дитини. У 2021 році шлюб між ними було розірвано. А після подання відповідачкою позову про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 подав позов про виключення відомостей про нього як про батька із актового запису про народження дитини.

07.06.2022 справа призначена до судового розгляду.

Виноградівський відділ ДРАЦС у Берегівському районі подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи.

В ході судового розгляду справи відповідачка ОСОБА_2 підтримувала доводи відзиву та просила відмовити у задоволенні позову. А вже 09.07.2024 ОСОБА_2 подала суду письмову заяву, у якій заявила, що визнає обставини та вимоги позову ОСОБА_1 та не заперечує проти його задоволення.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дидинська Б.М. - в ході судового розгляду справи обставини та вимоги позову підтримала та просила такі задовольнити. Заявила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 добре знайомі ще зі школи та мали близькі відносини, які мали таємний характер, бо ОСОБА_9 був одружений. Тому повідомлення ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_4 його дитина, ОСОБА_9 сприйняв як правдиве та визнав себе батьком дитини офіційно, згодом дізнавшись, що батько не він.

Свідок ОСОБА_10 , кума відповідачки, дала показання про те, що зі слів відповідачки їй відомо, що відповідачка у 2015 році познайомилася із ОСОБА_11 , який хотів усиновити її доньку. ОСОБА_1 знав хто є батьком дитини. Вона знає ОСОБА_12 , це біологічний батько дитини.

Свідок ОСОБА_13 , подруга відповідачки, дала показання про те, що їй відомо, що батьком дитини є ОСОБА_14 . Він завжди був біля відповідачки, коли народилася дитина , вони жили разом. Дитина називала ОСОБА_12 батьком. Спільні знайомі вважали батьком дитини ОСОБА_15 . Зі слів відповідачки їй відомо, що ОСОБА_1 записав дитину на себе.

Свідок ОСОБА_16 , подруга відповідачки, дала показання про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 познайомилися через інтернет, у 2016 почали зустрічатися. ОСОБА_1 знав, що біологічним батьком дитини є ОСОБА_14 . Але удочерив дитину. Їй відомо, що коли ОСОБА_2 була вагітною, то ОСОБА_14 приходив додому п`яний та допускав фізичне насильство щодо неї. Тому вона після народження дитини не записала його батьком дитини.

Свідок ОСОБА_17 , подруга відповідачки, дала показання про те, що їй відомо, що батьком дитини є ОСОБА_14 , якого дитина і сприймає татом. ОСОБА_2 та ОСОБА_14 проживали разом до 2015 року.

Свідок ОСОБА_18 , мати позивача, дала показання про те, що її син ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали співмешкати на початку 2016 року. ОСОБА_2 повідомила їм, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_1 . Дитина називала його татом. ОСОБА_1 визнав дитину своєю, а на другий рік їх життя стало відомо, що дитина не його.

Свідок ОСОБА_19 , сестра позивача, дала показання про те, що зі слів брата, він мав стосунки з ОСОБА_2 раніше, а з 2016 року вони вирішили жити разом. Дитина називала його татом, а ОСОБА_1 казав, що дитина його. А потім ОСОБА_2 сказала, що то не його дитина.

Свідок ОСОБА_20 , рідна тітка відповідачки, дала показання про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 познайомилися через інтернет у 2015 році. У 2016 уклали шлюб. Він хотів взяти дитину на своє прізвище. Біологічним батьком дитини є ОСОБА_14 . ОСОБА_2 вже співмешкала з ОСОБА_21 з 2007 року, у 2010 році народилася ОСОБА_4 . За рік після народження дитини вони розійшлися. ОСОБА_14 спілкувався з дитиною. При реєстрації народження дитини ОСОБА_14 не був записаний батьком дитини, так вирішила відповідачка.

Свідок ОСОБА_3 , донька відповідачки, дала показання про те, що ОСОБА_1 не її батько. Мама з ним познайомилася, коли їй було п`ять років. Її батьком є ОСОБА_14 . ОСОБА_1 просив називати його також батьком.

Суд дослідив свідоцтво про народження НОМЕР_1 , видане 29.09.2016, про народження ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , Актовий запис №366 від 30.12.2010. За змістом свідоцтва батьком дитини записано ОСОБА_1 .

09.07.2024 ОСОБА_2 подала суду письмову заяву, у якій заявила, що визнає обставини та вимоги позову ОСОБА_1 та не заперечує проти його задоволення.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 народила дитину - доньку ОСОБА_4 . Про народження дитини вчинено Актовий запис №366 30.12.2010 року у відділі ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області.

У 2016 році ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 подав до органу ДРАЦС у Виноградівському районі письмову заяву про визнання себе батьком дитини та клопотав внести до Актового запису про ОСОБА_23 відомості про нього як про батька дитини, оскільки відомості про батька було внесено зі слів матері на підставі ст.135 СК України.

Так, до Актового запису №366 30.12.2010 року про народження дитини - дівчинки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого у відділі ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, на підставі заяви ОСОБА_1 було внесено відомості про нього як про батька дитини.

Відповідачка ОСОБА_2 зареєструвала 08.11.2023 шлюб, у зв`язку із чим змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».

Позивач стверджує, а відповідач у свою чергу повністю визнала повідомлені позивачем обставини, що, подаючи заяву про внесення про себе відомостей як про батька дитини, вважав себе біологічним батьком дитини. Суд визнає цю обставину доведеною, оскільки визнання відповідачем обставин та вимог не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Суд також визнає доведеною ту обставину, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження чого здобуто достатню сукупність належних та допустимих доказів, крім того, що відповідачка в ході судового розгляду справи неодноразово заявляла про цю обставину письмово, стверджувала, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини.

Також, в судовому засіданні здобуто достовірні дані про те, що учасникам справи достеменно відомо, хто є дійсним біологічним батьком дитини.

Показання свідків сторони позивача та свідків сторони відповідача суд оцінює критично з точки зору їх достовірності, оскільки вважає показання більшості свідків обох сторін необ`єктивними, а повідомлені ними обставини здебільшого ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

За змістом ч.1 ч.2 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Тому, суд, у зв`язку із повним визнанням відповідачкою позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вирішує, що позов ОСОБА_1 на підставі ч.ч.1,2 ст.136 СК України слід задовольнити в частині.

А саме, вимога позову про внесення змін до актового запису шляхом внесення запису про батька дитини зі слів матері, задоволенню не підлягає, оскільки відповідно змісту ч 1 ст.135 СК України такий запис провадиться виключно за вказівкою матері дитини, а не за рішенням суду.

У зв`язку із задоволенням позовної вимоги немайнового характеру із відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви із вимогою немайнового характеру судовий збір у розмірі 908 грн. Дані про інші понесені позивачем судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , як про батька дитини із Актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Актовий запис №366 від 30.12.2010, вчинений у відділі ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області.

У задоволенні вимог позову у іншій частині - відмовити.

Стягнути із відповідачки ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба