Рішення

Іменем України

18 липня 2024 року місто Чернігів

Справа №751/1885/22

Провадження №2/751/6/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Пилипович А. Я., Савчук М.О., Клименко К.Є.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради

представник позивача Богданова Ірина Дмитрівна

представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про встановлення батьківства,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з березня 2014 року до 20.03.2021 проживав разом з відповідачкою. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4 . Вказує, що був присутній під час пологів та забирав відповідачку з дитиною з пологового будинку. Проте офіційно його батьківства відповідачка не бажає визнавати, у свідоцтві про народження дитини він записаний як ОСОБА_5 . За таких обставин, посилаючи на ст. 128 СК України, просить визнати його батьком дитини.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 23 червня 2022 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче засідання.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 27 вересня 2022 року зупинив провадження по даній цивільній справі на час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, яке у подальшому було поновлено ухвалою суду від 14 лютого 2023 року.

Також ухвалою суду від 22.02.2023 суд зупиняв провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, яке надалі ухвалою суду від 01.12.2023 поновлено.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 15.01.2024 зупинив провадження у справі на час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, але 29.05.2024 поновив його, оскільки ухвала суду повернута без виконання.

Ухвалою суду від 07.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Після перерви не прибули, позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у матеріалах справи наявна заява про визнання позову. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.

Суд, відповідно до положень ст.223 ЦПК України ухвалив продовжити розгляд справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України після перерви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , що підтверджується копією актового запису про народження №1022 від 18.05.2018 року (т.2 а.с.100). У зв`язку з чим видано свідоцтво серії НОМЕР_1 . Матір`ю дитини записана ОСОБА_2 , батьком - ОСОБА_5 (т.1 а.с.7).

Державна реєстрація народження дитини була проведена на підставі ч.1 ст. 135 СК України, тобто відомості про батька внесені зі слів матері.

ОСОБА_4 зареєстрована на АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (т.1 а.с.6).

Також згідно відомостей ОСББ «Злагода 22»від 09.03.2019 за цією ж адресою проживає ОСОБА_1 (т.1 а.с.12).

Втім згідно акту від 22.08.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мешкають, але не зареєстровані на АДРЕСА_2 (т.1 а.с.65).

ОСОБА_1 протягом двох років приводив та забирав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дошкільного навчального закладу №32 «Веселка» (т.1 а.с.13).

ОСОБА_1 працює слюсарем з ремонту транспортних засобів (т.1 а.с.5).

Згідно довідки начальника штабу військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2022 року ОСОБА_2 проходила військову службу (т.1 а.с.109), але у подальшому за наказом командира військової частини № НОМЕР_3 від 24.08.2023 звільнена зі служби (т.1 а.с.246-248).

За результатами тесту, проведеного медичною лабораторією «Endeavor DNA laboratories», складено звіт про встановлення батьківства, згідно якого ймовірність батьківства ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_4 становить 99, 9999994% (т.1 а.с.64).

Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем часто виникали конфлікти з приводу виховання дитини, у зв`язку з чим вони зверталися до органів поліції.

Так,25.01.2023 надійшло повідомлення зі служби «102» за фактом викрадення дитини, але у подальшому надійшла заява в якій просили не проводити перевірку, оскільки дитина знайшлася (т.1 а.с.132-138).

Крім того, за зверненнями ОСОБА_1 заводилися матеріали перевірки №4145 від 27.01.2023, №4978 від 01.02.2023, №9626 від 03.03.2023 (т.1 а.с.209-228).

У ході розгляду справи за клопотанням позивача та його представника ухвалою суду від 27.09.2022 була призначена судова молекулярно генетична експертиза. Попереджено сторони про наслідки ухилення учасника справи від участі в експертизі відповідно до приписів ст. 109 ЦПК України (т.2 а.с.19-23).

Від проходження експертизи відповідачка ухилилася, на неодноразові призначення дати відбору, на відбір зразків крові не з`явилася, хоча повідомлена була належним чином (т.2 а.с.32), у зв`язку з чим судовий експерт повідомив про неможливість проведення експертизи та повернув без виконання ухвалу суду (т.2 а.с.37).

Втім, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 про визнання позову в повному обсязі (т.2 а.с.47).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до частини першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України)

Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із положенням частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Як роз`яснено у підпунктах 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно із якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення, у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

За таких обставин, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та право на спілкування з ним.

Беручи до уваги всі докази, що є у справі в їх сукупності, суд доходить до переконання, що ОСОБА_2 умисно ухилялась від проведення молекулярно-генетичної експертизи, а тому необхідно застосувати наслідки передбачені ч.1 ст.109 ЦПК України - визнати факт біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для з`ясування якого і було призначено експертизу.

Виходячи з принципу змагальності наведеного у ст.12 ЦПК України, суд вважає, що ОСОБА_1 доведено походження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (народженої ОСОБА_2 ) від нього, тобто біологічного зв`язку між ними.

Зрештою, враховуючи положення ст.7 СК України за яким регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, а дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановленні Конституцією України, Конвенцією про права дитини, а також діючи в інтересах дитини, яка має право знати про свого батька, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про визнання батьківства.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Але, вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у зв`язку з чим, керуючись ст.13 ЦПК України, яка визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не стягує з відповідача судові витрати на його користь.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст..ст.7, 128, 134 СК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ангрен Узбекистан, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Чернігова.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24 липня 2024 року.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Третя особа - Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, буд.19, м. Чернігів, 14000, )

Суддя Н. В. Маслюк