Номер провадження 2/373/540/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояк Д.В.,

за участі секретарки ОСОБА_1

розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представниця позивача ОСОБА_3 звернулась до суду з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №338612-КС-004 від 04.01.2022 в розмірі 140664,42 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 44500,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 91530,12 грн, суми прострочених платежів за комісією 4634,30 грн; стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

04.01.2022 між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №338612-КС-004, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 48000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,86586807% за кожен день користування кредитом.

Також, 30.02.2022 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до зазначеного договору.

Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 02.11.2023 в сумі 140664,42 грн, яка складається з суми прострочених платежів по «тілу» кредиту - 44500,00 грн; суми прострочених платежів по відсотках 91530,12 грн; суми прострочених платежів за комісією- 4634,30 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 09.04.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання.

18.04.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 19.06.2024 справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, в судовому засідання 08.05.2024 визнав наявність заборгованості перед позивачем.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини:

04.01.2022 між позивачем та відповідачем в електронній формі був укладений кредитний договір №338612-КС-004 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту від 04.01.2022, що акцептована відповідачем 04.01.2022, шляхом підписання електронним підписом відповідача.

До позову додано паспорт споживчого кредиту та послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №338612-КС-004 від 04.01.2022.

Також, 03.02.2022 між позивачем та відповідачем в електронній формі була укладена додаткова угода №1 до зазначеного договору.

До позову додані паспорт споживчого кредиту до зазначеної угоди та послідовності дій щодо укладення електронної додаткової угоди №1 до договору про надання кредиту №338612-КС-004 від 04.01.2022.

Відповідно до п.1 договору та змін внесених додатковою угодою позивач надав відповідачу кредит у розмірі 48000 грн строком на 241 день на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86586807% в день (фіксована ставка) (у графіку платежів вказано, що проценти за користування кредитом складатимуть 65504,32 грн), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 4634,30.

Додатковою угодою встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав сплатити 01.09.2022, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник за кредитним договором складав 122388,54 грн, з яких: проценти за користування кредитом 65504,32 грн, кредит 48000,00 грн, комісія за надання кредиту 4634,30 грн.

До позову додані довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 28.11.2023 про перерахування коштів відповідачу відповідно до кредитного договору №338612-КС-004 від 04.01.2022.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст. 526, 527, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 531/648/15-ц, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним.

Судом встановлено, що при підписанні договору про надання кредиту сторони погодили умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність.

Разом з тим, пункт 1 вищевказаного договору зі змінами внесеними додатковою угодою №1 щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту в розмірі 4634,30 грн, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Будь-яких доказів того, що зазначена комісія спрямована на оплату будь-яких послуг позивача у зв`язку з укладеним між сторонами кредитним договором, не надано.

За таких обставин вимога про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту за кредитним договором №338612-КС-004 від 04.01.2022 у розмірі 4634,30 грн не підлягає задоволенню.

При цьому позивачем доведено наявність перед ним у відповідача заборгованості за зазначеним договором щодо інших платежів: за основним зобов`язанням та за процентною ставкою.

Однак суд не погоджується з розміром нарахованих відсотків за користування кредитом, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем здійснювались платежі за відсотками у розмірі 8634,30 грн.

Зважаючи на зазначене сума заборгованості відповідача зі сплати відсотків за користування кредитом становить 56870,02 грн (65504,32-8634,30), а загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 101730,02 грн.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Ціна позову, визначена позивачем сумою стягнення 140664,42 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 101730,02 грн, що становить 72,32 % від ціни позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1552,86 грн (2147,2:100 х 72,32%) судових витрат.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором 338612-КС-004 від 04.01.2022 в розмірі 101 370 (сто одна тисяча триста сімдесят) гривень 02 копійок, що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 44500 (сорок чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 56 870 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот сімдесят) гривень 02 копійок.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 1 552 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 86 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: б-р Лесі Українки, 26, оф.411, м. Київ, 01133;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 26.07.2024.

Суддя: Д. В. Свояк