Провадження №: 6/755/1114/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Цалко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» за участю заінтересованих осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із заявою за участю заінтересованих осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження. Свої вимоги мотивував тим, що 15 серпня 2006 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_3 було укладено договір № ML-008/622/2006 про надання кредиту.

16 липня 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» грошових коштів у розмірі 933 993,80 грн та судового збору у розмірі 1 720,05 грн. 27 грудня 2023 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договори факторингу щодо відступлення прав вимоги щодо договору про надання кредиту від 15 серпня 2006 року № ML-008/622/2006. Вважає, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло прав кредитора за договором про надання кредиту від 15 серпня 2006 року № ML-008/622/2006 та набуло прав стягувача у розумінні положень Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з чим просить замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року по справі № 755/10327/13-ц.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

З Єдиного державного реєстру судових рішень, а також відомостей, що містяться в Електронній справі № 755/10327/13-ц судом встановлено.

16 липня 2013 року заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва, з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду міста Києва про виправлення описки від 16 травня 2014 року, позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 933 993 гривень 80 копійок та судовий збір в розмірі по 1 720 гривень

05 копійок з кожного.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 06 червня 2017 року заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2013 року, ухвалене в межах розгляду цивільної справи за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року позов ТОВ «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 9 листопада 2017 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Дніпровського районного суду міста Києва.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в якому просив визнати припиненою поруку за договором поруки від 15 серпня 2006 року № SR-МL-008/622/2006, який укладений між ним та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2018 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 26 грудня 2018 року, у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ТОВ «ОТП Факторинг України», третя особа ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, -задоволено. Визнано припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки від 15 серпня 2006 року № SR-ML-008/622/2006, укладений між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг України», та ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05 березня 2020 року, апеляційну скаргу позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитом у розмірі 45 898 доларів США 56 центів, заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 18 червня 2008 року по 21 листопада 2009 року у розмірі

11 779 доларів США 06 центів та судові витрати у розмірі 4 411 грн 88 коп. В іншій частині у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

05 червня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про видачу виконавчого листа по справі № 755/10327/13-ц.

Постановою Верховного Суд від 12 листопада 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року в частині вирішення заявлених вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

26 листопада 2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. на підставі пункту 5 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа Київського апеляційного суду міста Києва, виданого 12 червня 2020 року по справі № 755/10327/13-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитом у розмірі 45 898 доларів США 56 центів, заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 18 червня 2008 року по 21 листопада 2009 року у розмірі 11 779 доларів США 06 центів та судові витрати у розмірі 4 411 грн. 88 коп. Оригінал виконавчого листа повернуто до Київського апеляційного суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року скасовано рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитом у розмірі 45 898 доларів США 56 центів, заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 18 червня 2008 року по 21 грудня 2009 року у розмірі 11 779 доларів США 06 центів та судові витрати у розмірі 4 411 грн. 88 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 червня 2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження - залишено без задоволення.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі орган і в і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно правової позиції, що містить постанова Верховного Суду України від 20.11.2013 року (Справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вирішуючи питання про можливість задоволення вимог заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні суд зазначає таке.

ТОВ «Діджи Фінанс» заявлено вимогу про заміну сторони виконавчого провадження з виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2013 року по справі

№ 755/10327/13-ц.

Водночас, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від

06 червня 2017 року заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2013 року, ухвалене в межах розгляду цивільної справи за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, у зв`язку зі зверненням відповідача ОСОБА_2 із заявою про перегляд заочного рішення.

Частиною другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Аналіз вищевказаної норми частини другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» дає можливості дійти висновку, що статус стягувача сторона у справі набуває після видачі такій стороні виконавчого документа, який в подальшому подається для його примусового виконання.

При цьому, пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 17 лютого 2017 року) встановлено, виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 17 лютого 2017 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

При цьому, суд враховує, що за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП інформація про виконавче провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2013 року по справі № 755/10327/13-ц або інших виконавчих листів, що видавалися ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по справі № 755/10327/13-ц відсутня.

На підставі вищевикладеного у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» за участю заінтересованих осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 260, 353, 442 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» за участю заінтересованих осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна