печерський районний суд міста києва
Справа № 357/927/22-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Соколов О.М.

при секретарі судового засідання Проскурні А.Г.,

розглянувши в порядку спроеного позовного провадження цивільну справу за позовом №357/927/22-ц ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року адвокат Бугаєнко Олександр Григорович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідач) та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача моральну (немайнову) шкоду, що були вчинена позивачу та членам його сім`ї у наслідок скоєння відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП в розмірі 40 000, 00 грн та витрати позивача на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю другої групи на підставі пункту 11 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», придбав автомобіль «HONDA ACCORD» д.н.з. НОМЕР_1 , про що свідчить технічний паспорт.

В подальшому позивач передав вищевказаний автомобіль своєму товаришу ОСОБА_3 у безоплатне користування за умови транспортування при необхідності мене (як правило у вихідні дні) у медичні заклади, місця відпочинку, інші заклади та установи для вирішення побутових/особистих потреб, оскільки у зв`язку стану мого здоров`я (обмеженнями) не маю можливості отримати посвідчення водія та керувати автомобілем самостійно.

10.10.2021 ОСОБА_3 перебував за кермом автомобіля позивача «НONDA ACCORD» д.н.з. НОМЕР_2 .

Близько 11 години 30 хвилин під час руху маршрутом Бориспіль-Київ (з`їзд на станцію «Лісництво», ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ореl» днз НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримувався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «HONDA ACCORD» днз НОМЕР_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04.11.2021 y справі № 753/21428/21 ОСОБА_2 (відповідача) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 16.11.2021.

Після вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «HONDA ACCORD» зазнав численні механічні пошкодження, а саме пошкоджено: задній бампер, задні крила, задні бічні фари, ліві передні та задні фари, ліве крило переднє, передній бампер, передня ліва фара, передня ліва протитуманна фара, ліве передне колесо, заднє колесо, у салоні автомобіля вистрілили два подушки безпеки та у зв`язку з вказаними ушкодженнями автомобіль «HONDA ACCORD» не мав технічної можливості продовжити рух самостійно. Позивач вважає, що діяннями відповідача йому нанесено моральну шкоду у зв`язку з душевними стражданнями.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2022 року цивільну справу № 357/927/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди, передано за підсудністю до Печерського районного суду м.Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.07.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху.

18.08.2022 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 29.07.2022 року позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.08.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

05.07.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого сторона відповідача заперечує проти позовних вимог, вважає, що факт спричинення позивачу моральної школи є недоведеним, оскільки позивач жодним чином не підтверджує факт заподіяння йому моральних, фізичних або психологічних страждань, а заявлений розмір моральної шкоди є необґрунтованим та таким, який спрямований виключно на безпідставне збагачення позивача. В задоволенні позову просив відмовити.

12.07.2023 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на позовну заяву.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, разом з тим, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у відсутність сторони позивача, вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на сайті Печерського районного суду м.Києва, а тому, в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Крім того, на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, просив відмовити у задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу у визначений ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб.

Так, матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «HONDA ACCORD» днз НОМЕР_4 належить ОСОБА_1 .

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04.11.2021 року встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10.10.2021 серії ААБ № 328404 10.10.2021 об 11 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ореl д.м.з. НОМЕР_3 . врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення автомобілем Honda Accord д.1.3. НОМЕР_5 , що призвело до пошкодження транспортних засобів завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04.11.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 40 000,00 грн., посилаючись на те, що дізнавшись про останній перебував у пригніченому стані в зв`язку з нанесенням великої шкоди транспортному засобу та неможливості його використовувати протягом тривалого часу, втрати його ринкової вартості, позивач був обмежений у відвідуванні медичних закладів, місць відпочинку, інших закладів та установ для вирішення побутових/ особистих потреб.

Ст.23 ЦК України встановлено яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може бути заподіяна особі, право на відшкодування якої особа має внаслідок порушення її прав. Ч.2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Разом з тим, згідно п. 5Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом 9 Постанови визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи зазначене вище суд вважає, що позивачем не доведено дійсності будь-яких страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та, відповідно, інші обставини, зокрема, причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями відповідача.

Тобто, позивач повинен довести факт завдання йому моральної шкоди, надати належні докази того, що саме дії та бездіяльність відповідача призвела до нематеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації її життя.

Позивач зазначаючи, що внаслідок неправомірних дій відповідача він зазнав душевних страждань, не надав суду доказів, які б свідчили про наявність таких страждань, а також, що такі страждання пов`язані з діями відповідача.

Зважаючи на викладене, на переконання суду позивач не довів, що діями відповідача йому дійсно було завдано душевних страждань.

Крім того, позивач не зазначив з яких розрахунків він виходив при визначення саме такого розміру моральної шкоди, про який зазначено в позові.

До того, ж судом взято д уваги, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог, а відтак про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи те, що при поданні позовної заяви позивач від сплати судового збору звільнений відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: на позивача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23,ЦК України, ст. ст.1-23,76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Соколов