Справа № 681/947/24
Провадження 2-з/681/9/2024
УХВАЛА

"30" липня 2024 р. м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А., розглянувши матеріали заяви у відкритому судовому засіданні без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення ідеальної частки вартості відчуженого майна, -

в с т а н о в и л а:

29.07.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення ідеальної частки вартості відчуженого майна.

Одночасно від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони відчуження ОСОБА_2 такого майна: його частки квартири АДРЕСА_1 м. Одеса Одеського району Одеської області.

В обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_1 заявлено позов до ОСОБА_2 про стягнення ідеальної частки вартості відчуженого майна на загальну суму 1775049 (один мільйон сімсот сімдесят п`ять тисяч) грн. Сторони, знаходячись у шлюбі з 06.12.2004 придбали 27.07.2007 нежитлову будівлю, загальною площею 1278,9 кв.м. за реєстровим номером АДРЕСА_2 , яку ОСОБА_2 під час розгляду судом спору про поділ майна поджружжя без її згоди продав.

Вказує, що постановою Одеського апеляційного суду від 13.04.2022 та ухвалою Верховного Суду від 29.04.2024 за ОСОБА_1 визнано частину права власності на нежитлову будівлю загальною площею 1278,9 кв.м. в АДРЕСА_3 . Однак, 18.02.2022 ОСОБА_2 , незважаючи на те, що рішення Приморського районного суду Одеської області не набрало законної сили та справа за апеляційною скаргою розглядалася в Одеському апеляційному суді, умисно, з метою привласнення коштів без її згоди, вчинив прордаж цієї нежитлової будівлі через приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Бондар С.М. Ця нежитлова будівля була обєктом права спільної сумісної власності подружжя, тому вона має право на позовні вимоги згідно позовної заяви. На сьогодні відповідач має намір терміново продати частини всього свого майна у м. Одеса, щоб уникнути сплатити ідеальної частки вартості відчуженого ним майна, що знаходилось в АДРЕСА_3 на суму 1775049 грн щодо заявленого нею цивільного позову. Вважає, що підставою для забезпечення позову в даному випадку є саме забезпечення можливості розгляду справи по суті та забезпечення виконання рішення суду. Просить заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали заяви, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи, суд має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Способами забезпечення позову згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України є: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо цього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, а також співмірність заявленим вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у способи, про які просить заявник, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

До цивільної справи № 681/947/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення ідеальної частки вартості відчуженого майна долучені докази того, що для відповідача у справі ОСОБА_2 належить майно, що знаходиться у м. Одеса. Однак, до заяви про забезпечення позову долучено лише квитанцію про сплату судового збору та витяг з Державного ркеєстру речових прав на нерухоме майно, при дослідженні якого встановлено, що у ньому вказаний об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_3 та земельна ділянка за цією ж адресою. Жодних доказів того, що у ОСОБА_2 на праві власності перебуває майно, на яке в порядку забезпечення позову заявниця ОСОБА_1 просить заборонити відчуження до самої заяви про забезпечення позову не долучено.

Крім того, заявниця ОСОБА_1 нічим не підтверджує співмірність того, що майно, на яке вона просить накласти заборону відчуження, має оціночну вартість, співмірну з ціною позову у цивільній справі про стягнення ідеальної частки вартості відчуженого майна (ціна позову 1775049 грн).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявниці ОСОБА_1 щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позову; беручи до уваги відсутність доказів на підтвердження співмірності ринкової вартості майна, на яке просить заявниця накласти заборону відчуження, із ціною позову у цивільній срправі, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись наведеним ст.ст.149, 150, 152, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення ідеальної частки вартості відчуженого майна відмовити.

Копію ухвали суду направити сторонам для відома.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.А. Горгулько