Провадження №2/389/618/24
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

29 липня 2024 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про арешт належного йому нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №6944282 від 10.08.2008, відкритого Знам`янським відділом державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

В позові позивачем зазначено, що під час переоформлення документів своєї житлової квартири ним було виявлено, що на таке майно накладено арешт.

Проте, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, до позову не додано доказів наявності такого майна, що підтверджують право власності позивача.

Також до позову не долучено доказів накладення арешту на майно позивача, а саме витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Суддя звертає увагу, що сам факт винесення постанови про арешт майна не призводить до автоматичного обмеження права розпоряджатися таким майном, тому в день винесення постанови про арешт державний виконавець вносить відповідні дані до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

А тому відомості, зазначені у постанові державного виконавця про арешт майна, яка датована 10.02.2000, на час подання даного позову без підтвердження їх внесення до відповідного Реєстру є не актуальними.

Крім того, п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України визначає, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 роз`яснено, що відповідачами у справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №905/386/18, орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Керуючись наведеним, у разі звернення особи до суду в порядку позовного провадження з вимогою про зняття арешту вказані позовні вимоги в цій частині можуть бути пред`явлені до особи, в інтересах якої накладено арешт, стягувача у виконавчому провадженні, а орган державної виконавчої служби залучений до участі у справі як третя особа.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

В свою чергу, в позовній заяві не викладено обставин, хто є стягувачем у виконавчому провадженні, зокрема в інтересах кого було накладено арешт на спірне майно, що позбавляє суд можливості встановити коло осіб, на права та обов`язки яких в подальшому може вплинути рішення суду, та залучити їх до участі у справі як відповідачів та третіх осіб. Копії рішення (наказу Арбітражного суду), на виконання якого проводився арешт, до позову також не долучено.

З огляду на викладене, позивачу необхідно визначитися з колом належних відповідачів та третіх осіб у справі та надати суду уточнену позовну заяву (відповідно до кількості сторін у справі).

Також суддею звертається увага, що найменуванням позовної заяви є зняття арешту з нерухомого майна, натомість у прохальній частині вимог позивачем така вимога не заявлена, конкретне нерухоме майно, з якого необхідно зняти арешт, не зазначене, а натомість ставиться питання про скасування постанови державного виконавця, що містить ознаки скарги на дії, бездіяльність посадових осіб виконавчої служби, тому, з урахуванням предмету спору, позивачу в уточненій позовній заяві також пропонується визначитися з належним способом захисту своїх прав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених цивільним процесуальним законодавством, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, вказаних в цій ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня її вручення.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вказаних вимог у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва