Справа № 606/1972/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванченко А.М.,

за участю секретаря Пасько І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Булат», регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, Микулинецької селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про витребування майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Теребовлянського районного суду перебуває вказана справа. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з 1986 року позивачем набута у власність житлова квартира п`ятиповерхового будинку в АДРЕСА_1 . Квартира була отримана його батьком в пай, як частка за яку він вносив внески та після паювання отримав у власність, але забрати не встиг, помер у 2009 році. Пізніше, з незалежних йому причин, це майно вибуло з його володіння, та перебуває у незаконному володінні відповідачів, тому він вимушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 07.02.2024 року було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.07.2024 року було закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - ТДВ «Булат» до судового засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Представник регіонального відділення фонду державного майна по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях до судового засідання не з`явився, надав відзив на позов, у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Інші учасники до судового засідання не з`явились з невідомих суду підстав, повідомлялись у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив витребувати квартиру АДРЕСА_2 з чужого незаконного володіння. Також пояснив, що жеребкування відбувалося ще в 90-х роках і його батько мав отримати квартиру, але не встиг, бо у 2009 році помер. На той час батько мешкав в селі Коноплівка разом з мамою. Зараз він також мешкає там. Будинок цей належить його матері. Також пояснив, що йому відомо місце розташування спірної квартири, оскільки після паювання, в той же день батько особисто йому показував квартиру, на третьому поверсі пяти поверхівки, то їх квартира сама крайня зі сторони Микулинецької фізіотерапевтичної лікарні. Тому з дати відвідування, закінчення паювань він являється власником витребуваної квартири. Також батько отримував гуртожиток та однокімнатну квартиру по АДРЕСА_3 , яка була ним приватизована і відчужена його рідною сестрою.

Заслухавши позивача, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 02.10.2014 року змінив прізвище, ім`я на ОСОБА_1 (а.с.15)

Згідно трудової книжки ОСОБА_5 працював з 1974 року у Микулинецькому відділені «Сельхозтехніка», в подальшому в Микулинецькому ремонтно транспортному підприємстві. (а.с. 24-25)

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 25.05.2024 року № 0 Товариство з додатковою відповідальністю «Булат» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Булат», яке є новою назвою Відкритого акціонерного товариства «Булат» (а.с.95-97)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.05.2024 року № 380175846 за параметрами запиту права власності, інші речові права ТДВ «Булат» ЄРДПОУ 00907438 відсутні будь-які об`єкти житлової нерухомості (а.с.98-104)

З відповіді Теребовлянського БТІ № 135 від 17.06.2024 року вбачається, що багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав ВАТ «Булат», був проданий через аукціон регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області. Згідно договору купівлі-продажу від 27.06.2000р. за реєстром № 2717 ОСОБА_2 придбав житловий будинок, як об`єкт незавершеного будівництва 40 квартирного житлового будинку-державна частка. Балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_4 була Микулинецька селищна рада. 2) Згідно договору про спільну участь у будівництві житлового будинку від 28.03.2002р. за № 30 ОСОБА_3 була прийнята у співзабудовники житлового будинку АДРЕСА_1 для завершення будівництва частини вказаного будинку у вигляді двохкімнатної квартири АДРЕСА_5 . Після прийняття будинку в експлуатацію Микулинецькою селищною радою видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на житлову квартиру АДРЕСА_2 на підставі рішення № 59 від 26.02.2009 року. Право власності зареєстровано Теребовлянським БТІ 11.06.2009 року за реєстраційним № 1452.

Станом на 31.12.2012 року квартира АДРЕСА_6 належала на праві спільної сумісної власносності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно свідоцтва про право власності виданого приватизаційним органом Микулинецької селищної ради на підставі розпорядження №172 від 27.07.2000 року. Право власності зареєстровано Теребовлянським БТІ 26.12.2000 року за № 234. (а.с.120)

Згідно копії спадкової справи № 933/02-14 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (дружина ОСОБА_5 ) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді грошових вкладів.(а.с.130-132)

Згідно відповіді від 02.07.2024 № 1185 Микулинецької селищної ради, щодо складу сім`ї жителя селище Микулинці ОСОБА_5 повідомлене наступне: у зв`язку з тим, що в Микулинецькій селищній раді не вівся та не ведеться на даний час погосподарський облік по селищі Микулинці, надати довідку про склад сім`ї ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 1986 по 2009 рік не являється можливим. Такі відомості в Микулинецькій селищній раді відсутні. (а.с. 136)

У відзиві на позовну заяву фонд державного майна зазначає, що відповідно до Указу Президента України від 28.05.1999 № 591/99 «Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва», наказу Фонду державного майна Украйни від 07.04.2000р. №732, наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області від 04.05.2000 р. № 189, прийнято рішення провести приватизацію об`єкта незавершеного будівництва державної власності 40 квартирного будинку по АДРЕСА_1 та затверджено спосіб приватизації- шляхом продажу на аукціоні. Даний об`єкт приватизації перебував в сфері управління Міністерства сільського господарства України та на балансі ВАТ «БУЛАТ». Згідно наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області від 06.05.2000 №193, затверджено акт оцінки вартості вказаного будинку. Відповідно до даного акту оцінки вартість об`єкта приватизації становила 6 442,77 грн. 21.06.2000 року відбувся аукціон з приватизації об`єкта незавершеного будівництва ( рівень будівельної готовності -28%) за результатами якого визначено переможця ОСОБА_2 , який запропонував найвищу цінову пропозицію - 7800,00 грн. (а.с. 181-185)

27.06.2000 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва 40 квартирного житлового будинку - державна частка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці 0,062 га. Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Мешковою Н.Ф. та зареєстровано в реєстрі №2717. Акт приймання- передачі об`єкта приватизації між органом приватизації та Покупцем складено 31.07.2000 року. В подальшому Сторонами вносилися зміни до Договору відповідно до Угод від 25.06.2003, 25.06.2004, 24.06.2006 рр. Із врахуванням внесених змін та доповнень до Договору пунктом 5.2 розділу 5 «Обов`язки Покупця» Договору, Сторони визначили обов`язок Покупця завершити будівництво і здати об`єкт приватизації протягом семи з половиною років до 23.12.2007 року.

Відповідно до акта підсумкової перевірки виконання умов вказаного Договор Покупцем від 04.03.2008, органом приватизації зафіксоване повне виконання зобов`язань ОСОБА_2 , що визначені правочином включаючи пункт 5.2 Договору на підставі, якого він знятий з контролю. Таким чином, приватизація вказаного об`єкта незавершеного будівництва Регіональним відділенням здійснювалась з дотриманням законодавства, що регулює приватизаційні процеси, чинного на відчуження державного майна. А відтак, зазначене свідчить, що внаслідок укладення Договору купівлі-продажу від 27.06.2000 року державне майно правомірно вибуло з державної в приватну власність.

Згідно наказу № 189 від 04.05.2000 року Регіональним відділенням фонду державного майна по Тернопільській області було затверджено спосіб приватизації та ухвалено провести приватизацію об`єкта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.181)

З договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 27.06.2000 року укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та ОСОБА_2 було передано у власність покупцю об`єкт незавершеного будівництва 40 квартирний житловий будинок - державна частка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці 0,062 га. Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Мешковою Н.Ф. та зареєстровано в реєстрі №2717. (а.с.186-187)

З договору № 30 від 28.03.2002 року «Про спільну участь у будівництві житлового будинку на праві спільної часткової власності» вбачається, що ОСОБА_2 (Забудовник) та ОСОБА_3 (Співзабудовник) уклали договір, яким ОСОБА_3 було прийнято для завершення будівництва частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді двох кімнатної квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку (1 під`їзд, 3 поверх), зі сплатою внеску у сумі 7800 гривень. (а.с.197)

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. (ч.1 ст.330 ЦК України).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.(ст.387 ЦК України)

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15 (провадження №61-17779св18) зазначено, що виникнення права власності у добросовісно набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК України, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача.

Правила частини першої статті 388 ЦК України стосуються випадків, коли набувач відплатним договором придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, про це набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач).

У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння,

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У частині третій цієї ж статті передбачено самостійне правило: якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача усіх випадках.

Відповідно до ч.5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведене протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, втому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно це може свідчити про недобросовісність набувача (постанова Великої палати Верховного суду від 20.11.2018 року справа № 907/50/16).

Відповідно до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 ст. 77 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 12, ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних не є обов`язком суду, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Так, судом було встановлено, що об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 правомірно вибув з державної у приватну власність внаслідок приватизації, позивачем суду не надано належних та допустимих доказів, що витребуване майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 перебувало у його власності, а відповідачі незаконно або без відповідної правової підстави заволоділи ним.

Тому, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,80,81,89, 263-268,354,355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Булат», регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, Микулинецької селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про витребування майна з незаконного володіння- відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.М. Іванченко