УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Капто Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Святченко Євгенії Вікторівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , -
Головний державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Святченко Є.В. звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .
17.05.2021 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та були надіслані боржнику та стягувачу рекомендованим листом з повідомленням.
11.06.2024 державним виконавцем керуючись ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» направлявся боржнику виклик державного виконавця, з зобов`язанням з`явитися до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою надати письмові пояснення з приводу невиконання рішення суду. Боржник до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився.
З метою встановлення майнового стану боржника та здійснення опису належного йому майна, на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем, здійснено вихід за адресою боржника, проте двері квартири ніхто не відчинив.
Боржник без поважних причин не з`являється за викликом до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та вимоги виконавчого документа не виконує, в той час, як він належним чином повідомлений про необхідність явки до відділу ДВС та попереджений про відповідальність за ухилення від явки.
Станом на сьогодні заборгованість за виконавчим провадженням не погашена. Боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконує. У зв`язку з невиконанням боржником виконавчого документа у самостійному порядку, державним виконавцем здійснюються заходи з виявлення майна боржника та його подальшої примусової реалізації.
Державний виконавець, посилаючись на те, що неявка боржника до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) унеможливлює складання протоколу про адміністративне правопорушення, просить прийняти вмотивоване рішення щодо примусового приводу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса згідно виконавчого документа: АДРЕСА_1 , до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя органами ГУНП в Запорізькій області Дніпровського відділу поліції Вознесенівського відділення поліції для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду у робочі дні з понеділка по п`ятницю та робочі години.
Судовий розгляд подання здійснено за відсутності учасників справи, відповідно до ст. 438 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи та обґрунтування подання, суд вважає, що воно задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
До матеріалів подання долучено копію виклику державного виконавця від 11.06.2024 з якого вбачається, що державний виконавець зобов`язував ОСОБА_1 з`явитися до виконавця 12.06.2024 о 10:00 год. за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 6.
Проте матеріали справи не містять доказів належного направлення державним виконавцем зазначеного вище виклику боржнику про необхідність з`явитись до ДВС, відсутні відомості про те, що боржник отримав відповідний виклик (поштове повідомлення, розписка про одержання виклику тощо).
Однак долучений до матеріалів подання акт державного виконавця від 11.06.2024 про відсутність можливості встановити наявність майна боржника за адресою проживання, не містить підписів та прізвищ понятих, а також не містить інформації на яку саме дату та час було залишено виклик боржника до Відділу державної виконавчої служби.
Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.
Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусовому приводу боржника.
Під час розгляду подання про примусовий привід боржника відповідно до ст.438 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Статтею 33 Конституції України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.
Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.
На підтвердження вказаних обставин виконавцем має бути надано належні та допустимі докази, зокрема, розписка боржника про вручення рекомендованого поштового відправлення.
Згідно із ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що державним виконавцем не надано до суду доказів щодо встановлення фактичного місця проживання боржника на момент відкриття виконавчого провадження та на теперішній час. Також, відсутні докази ухилення боржника від явки до виконавчої служби, а саме фактичного направлення та отримання боржником ОСОБА_1 повідомлення про виклик до державного виконавця.
З наданих матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник дійсно належним чином був викликаний до державного виконавця, оскільки будь-якого підтвердження отримання ним відповідного виклику суду не надано.
Оцінивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що підстави для застосування до боржника примусового приводу відсутні, оскільки державним виконавцем не надано суду достатніх і достовірних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про наявність відкритого виконавчого провадження, що він дійсно отримував виклики державного виконавця, однак свідомо, навмисно, без поважних причин не прибув до державного виконавця, що свідчило б про його пряме ухилення від явки до державного виконавця та навмисне невиконання судового рішення.
За таких обставин, у задоволенні подання належить відмовити.
Також суд зазначає, що такого органу як ГУНП в Запорізькій області Дніпровського відділу поліції Вознесенівського відділення поліції, якому державний виконавець просить доручити здійснення приводу, не існує, що унеможливлює доручення такому органу виконання ухвали суду, в разі задоволення подання.
Керуючись ч. 2 ст. 247, 259-261, 268, 352, 354, 438 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -
В задоволенні подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Святченко Євгенії Вікторівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів, з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Н.І. Рибалко