Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4828/23 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г.
Категорія 82 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Борисюка Р.М.

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №285/4828/23 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Сусловця М.Г. в м. Звягель Житомирської області,

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» звернулося до суду, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 10 846,29 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу наданих у період з червня 2021 року по квітень 2023 року.

В обґрунтування позову зазначало, що між АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» та ОСОБА_1 укладено та діє Типовий договір розподілу природного газу, що затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498. Вказує, що факт укладення між АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» та ОСОБА_1 . Типового договору розподілу природного газу підтверджується наявністю фактичного (документально зафіксованого) споживання природного газу. Стверджує, що у період з червня 2021 року по квітень 2023 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» надано ОСОБА_1 послуги за договором розподілу природного газу, зокрема об`єкт відповідача забезпечений цілодобовим доступом до газорозподільної системи, з відповідним підтриманням величини річної замовленої потужності його об`єму. Вказує, що станом на подання позову заборгованість у розмірі 10 846,29 грн за послуги надані АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» у період з червня 2021 року по квітень 2023 року ОСОБА_1 не сплачено. Враховуючи вищевикладене просило позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 березня 2024 року позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованість в сумі 10 846,29 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Звертає увагу на те, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» є юридичною особою непублічного права. Вказує, що суд першої інстанції не дослідив належним чином обставини справи та дійшов невірного висновку про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції зобов`язаний був визнати пріоритет у застосуванні до спірних правовідносин норми міжнародного права, а не норми національного законодавства. Вказує, що суд першої інстанції зобов`язаний був здійснювати реалізацію державного захисту порушених прав споживача, оскільки споживач є слабкішою стороною договору та потребує більшого захисту держави. Стверджує, що обов`язок по сплаті за комунальні послуги може бути виконаний за умови, якщо відповідач надав її в реальності, а не виключно у паперово/фіктивній формі.

Зазначає, що з 28.05.2015 відбулося повне розмежування сфери розподілу природного газу від сфери постачання природного газу, при цьому для операторів ГРМ встановлено по суті пряму заборону здійснювати господарську діяльність у сфері постачання природного газу. Тому, починаючи з 28.05.2015 господарську діяльність у сфері постачання природного газу може здійснювати виключно ТОВ «Житогаз Збут», натомість господарську діяльність у сфері розподілу природного газу може здійснювати виключно АТ «Житомиргаз». Зазначає, що у АТ «Житомиргаз» відсутні об`єкти газової інфраструктури, якими відповідач мав безпосередньо постачати природний газ, а тому позивач не виконував умови договору і не доставляв йому жодного кубометру природного газу. Вказує, що постачальник не має жодного права здійснювати будь-які правочини, зокрема математичні нарахування у іншій сфері господарювання, відмінній від постачання. Зазначає, що він не є суб`єктом підприємницької діяльності, а тому не міг використовувати і ніколи не використовував природний газ на підставі та на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який за умовами ЦК України не використовується в побутових особистих цілях. Вказує, що матеріали справи не містять жодних актів виконаних робіт на підтвердження реально проданої йому кількості природного газу. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність у справі копії ліцензії АТ «Житомиргаз» та відсутність документального підтвердження у представника АТ «Житомиргаз» права представляти інтереси юридичної особи. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 березня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

03 липня 2024 року на адресу суду від АТ «Оператор газорозподільної системи» «Житомиргаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 березня 2024 року залишити без змін. Вказує, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 29 червня 2017 року №847 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 11.06.2019 №1026 та Постановою НКРЕКП від 06.01.2021 №3) АТ «Житомиргаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Бердичівського, Коростенського, Новоград-Волинського районів, міст Житомир, Радомишль та Чуднів, селищ міського типу Брусилів, Городок, Корнин, Любар, Миропіль, Новоборова, Новогуйвинськ, Попільня, Пулини, Романів, Хорошів, Черняхів та сіл Андрушки, Березівка, Високе, Вишевичі, Вільшанка, Волиця, Глибочиця, Курне, Оліївка, Потіївка, Станишівка, Тетерівка Житомирського району Житомирської області, а також території сіл Бухни та Морозівка Вінницького району та села Махаринці Хмільницького району Вінницької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації. Відтак, АТ «Житомиргаз» у період спірних правовідносин здійснювало ліцензовану діяльність з розподілу природного газу, в тому числі надавало послуги з розподілу природного газу у межах м. Звягель, зокрема відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що відповідач без жодних зауважень, як споживач природного газу підписав з АТ «Житомиргаз» акт №075325 перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником від 03.03.2023, де у тому числі зафіксовано спожитий показник природного газу. Таким чином, ОСОБА_1 приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, шляхом фактичного споживання природного газу. Вказує, що ОСОБА_1 свідомо не сплачував рахунки оператора газорозподільної системи, що призвело до виникнення та стягнення заборгованості у судовому порядку.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

АТ «Оператор газорозподільної системи» «Житомиргаз» на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається із фінансового стану розрахунків за послуги з розподілу природного газу, а також підтверджується довідкою від 27.06.2023.

Відповідно до розрахунку замовленої потужності та рахунків на оплату вбачається, що заборгованість за послуги, що були надані позивачем за Типовим договором розподілу природного газу у період з червня 2021 року по квітень 2023 року складає 10 846,29 грн.

У квітні 2023 року на адресу відповідача була направлена вимога разом із рахунками про сплату заборгованості.

Направлення вимоги підтверджується реєстром відправки та платіжним дорученням від 20.03.2023 №1720.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №349808052 від 10.10.2023 вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить нерухоме майно по АДРЕСА_2 .

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 отримував послуги з постачання природного газу, тому відповідно отримував і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак систематично не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед АТ «Житомиргаз» у період з червня 2021 року по квітень 2023 року, яка складає 10 846,29 грн., тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Щодо розгляду апеляційним судом справи без виклику сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В даній справі ціна позову становить, 10 846,29 грн тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму, (3028*30=90840), а тому розгляд даної справи здійснюється апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на підставі ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Щодо суті спору.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2494, (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 гл. 1 розд. І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до п. 4 гл. 1 роз. І Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до п. 2 гл. 2 роз. І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 29 червня 2017 року №847 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 11.06.2019 №1026 та Постановою НКРЕКП від 06.01.2021 №3) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Бердичівського, Коростенського, Новоград-Волинського районів, міст Житомир, Радомишль та Чуднів, селищ міського типу Брусилів, Городок, Корнин, Любар, Миропіль, Новоборова, Новогуйвинськ, Попільня, Пулини, Романів, Хорошів, Черняхів та сіл Андрушки, Березівка, Високе, Вишевичі, Вільшанка, Волиця, Глибочиця, Курне, Оліївка, Потіївка, Станишівка, Тетерівка Житомирського району Житомирської області, а також території сіл Бухни та Морозівка Вінницького району та села Махаринці Хмільницького району Вінницької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації надано АТ «Оператор газорозподільної системи» «Житомиргаз» ().

Згідно з п. 5 гл. 2 роз. І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог гл. 3 роз. VІ цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 гл. 3 роз. І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, а також суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до п. 1 гл. 3 роз. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до п. 3 гл. 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 4 гл. 3 роз. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

П. 5 гл. 3 роз. VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 01.11.2021 у справі №591/4825/20 (провадження №61-11470св21).

У справі, що переглядається встановлено, що оператором газорозподільної системи на території Новоград Волинського району (Звягельського району) на підставі відповідної ліцензії є АТ «Оператор газорозподільчої системи» «Житомиргаз».

ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , якому присвоєно номер особового рахунку № НОМЕР_1 та який фактично споживає природний газ та сплачує його вартість.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу.

Наведене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі №161/11800/19 та постанові Верховного Суду від 01.11.2021 року у справі №591/4825/20).

У свою чергу, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 звертався до позивача із письмовою заявою про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відтак оператор газорозподільної системи забезпечував та забезпечує відповідача цілодобовим доступом до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу, тобто надає відповідні послуги із розподілу природного газу.

Суд першої правильно виходив з того, що приєднання ОСОБА_1 до умов зазначеного договору відбулося шляхом вчинення ним дій, зокрема, щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу та оплатою їх, що підтверджується зміною показань газового лічильника по особовому рахунку № НОМЕР_1 , а також оплатою вартості спожитого газу позивачу.

Розрахунок заявленої заборгованості проведено позивачем згідно з вимогами Кодексу ГРМ та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Подані ОСОБА_1 клопотання про виявлення неналежного представника ТОВ «Житомиргаз» Свінціцької Г.В. від 20.06.2024 Вх.№7544/24, клопотання про надання інформації щодо адвоката Свінціцької Г.В. від 23.07.2024 Вх.№8910, клопотання про долучення до матеріалів справи копій посвідчень, номерів мантій та значків колегії суддів від 23.07.2024 Вх.№8925 та клопотання про повернення відзиву АТ «Житомиргаз» від 23.07.2024 Вх.№8908 не стосуються предмету спору у даній справі та їх розгляд не впливає на вирішення справи по суті.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді