У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди за бездіяльність відповідача,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2024 позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому вказав, що протягом 8 років, в супереч ст. 2 КПК про швидке, неупереджене слідство триває провадження по справі №0000020 від 12.08.2016 за ст. 165 КК України. Незважаючи на те, що постановою Вінницького апеляційного суду від 18.01.2024 з відповідача стягнута моральна шкода за період з 2016 по червень 2023 року, бездіяльність по цій справі продовжується.

Зазначив докази: ухвала Тиврівського районного суду Вінницької області від 08.06.2022, постанова Вінницького апеляційного суду від 18.01.2024 у справі №130/1573/23.

Просить суд за навмисне тривале, хамське невиконання відповідачем вимог ст. 2 КПК України про швидке, неупереджене слідство збільшити розмір стягнутої моральної шкоди постановою апеляційного суду з 7000 грн до 70000 грн та стягнути її на його користь.

Вказана справа після самовідводу судді Грушковської Л.Ю. на підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судових справ між суддями 12.06.2024 передана в провадження судді Заярного А.М.

Ухвалою судді Заярного А.М. 18.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.07.2024.

В підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав заяву про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність. Представники відповідачів про причини неявки до суду не повідомляли.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України провів підготовче судове засідання за відсутності сторін.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено таке.

Згідно Єдиної системи документообігу суду (Д-3) та Єдиного реєстру судових рішень, у справі № 130/229/24 рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.04.2024 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особо Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури, керівника Жмеринської окружної прокуратури Філімонова Олега Віталійовича про стягнення моральної шкоди за бездіяльність керівника Жмеринської окружної прокуратури https://reyestr.court.gov.ua/Review/118782487.

Рішення набуло законної сили 25.06.2024, оскільки постановою Вінницького апеляційного суду залишено без змін https://reyestr.court.gov.ua/Review/119961205.

Згідно цього рішення ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив: за тривале невиконання керівником Жмеринської прокуратури ст. 36, 37 КПК України стягнути з Держави Україна через Державну казначейську службу України 50000 грн моральної шкоди на його користь.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою апеляційного суду від 18.01.2024 у справі №130/1573/23 стягнута моральна шкода за бездіяльність по кримінальному провадженню № 000020 від 12.08.2016, в період з 2016 до червня 2023 року. Відносно 2-х прокурорів порушені кримінальні справи за бездіяльність у цій справі. На його щотижневі звернення до керівника Жмеринської окружної прокуратури, він в порушення вимог ст. 26, 37 КПК України, будь-яких мір не приймає, до сьогодні по справі створюється лише видимість вчинення процесуальних дій. Такою бездіяльністю йому спричинена моральна шкода.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію постанови Вінницького апеляційного суду від 18.01.2024 по цивільній справі №130/1537/23 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди за бездіяльність обласної прокуратури, якою рішення Жмеринського міськрайонного суду від 26.10.2023 скасовано та постановлено стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 7000 грн.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач проситься стягнути з відповідачів моральну шкоду з підстав аналогічних, що встановлені Вінницького апеляційного суду від 18.01.2024 у справі №130/1537/23 між тими ж сторонами. Лиши уточнив, що за інший період (після січня 2024 року). Оскільки попереднє рішення стосувалося періоду з червня 2023 року до січня 2024 року.

Суд оцінивши наявні у справі докази, прийшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову для стягнення моральної шкоди з відповідача - Вінницької обласної прокуратури за допущену бездіяльність під час досудового розслідування кримінального провадження №0000020, оскільки таку шкоду з відповідачів на користь позивача вже стягнуто постановою Вінницького апеляційного суду від 18.01.2024, а інших підстав для стягнення моральної шкоди за новий період, судом не встановлено.

Суд також вважав, що до відповідача - Вінницької обласної прокуратури, у зв`язку з її бездіяльністю під час досудового розслідування кримінального провадження №0000020, встановлену судом, постановою Вінницького апеляційного суду від 18.01.2024 було застосовано справедливу та достатню сатисфакцію, у вигляді стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 в розмірі 7000 грн, якої достатньо що б компенсувати йому його витрати немайнового характеру внаслідок душевних страждань під час розслідування вказаного кримінального провадження. Інших підстав для відшкодування моральної шкоди судом не встановлено.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд може постановляє ухвалу, зокрема, про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) вказано, що: згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Згідно з ч. 1 ст. 7 цього закону систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Отже, у цій справі предметом позову (матеріально-правовою вимогою) є моральна шкода за новий період, після 18.01.2024.

Підставою позову, є продовжувана бездіяльність прокуратури (яка складає єдину систему) по к.п. №0000020, після ухвалення постанови Вінницьким апеляційним судом 18.01.2024.

З огляду на те, що позивач повторно звернувся до суду з аналогічним позовом до Держави Україна в особо Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури, суд закриває провадження у справі, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення у справі №130/229/24 з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 186, ст. 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди за бездіяльність відповідача, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення у справі №130/229/24 з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвала суду набирає законної сили в прядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Ухвала підписана 23.07.2024