Справа № 643/5980/23
Провадження № 2/645/647/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М.,

учасники справи представник позивача, відповідач, представник відповідача - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отриманий природний газ в розмірі 47666,52 грн., пені в розмірі 7247,92 грн., 3% річних в розмірі - 434,88 грн., інфляційних втрат в розмірі 1054,15 грн. та штрафу за перевищений обсяг природного газу в розмірі 4766,66 грн., а також просив стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 22.11.2021 між ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» та ОСОБА_1 укладений Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-21288-21. Після чого, 30.12.2022, 31.01.2023, між сторонами укладені додаткові угоди до вищевказаного Договору в частині зміни ціни. Так, позивач на виконання умов укладеного з відповідачем Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-21288-21, надавав відповідачу послуги з постачання природного газу. За підсумками надання відповідачу послуг з газопостачання за лютий 2023 року позивач сформовав та направив відповідачу акти приймання-передачі, відповідно до яких позивачем за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 були передані відповідачу 1441,65 куб.м природного газу, вартістю 47 666,56 грн., які відповідачем не підписані, не повернуті, при цьому будь-яких вмотивованих відмов щодо підписання актів приймання-передачі природного газу відповідач не надав. Відповідач не сплатив вартість спожитого ним у лютому 2023 року природного газу в розмірі 47666,56 грн. З огляду на викладене вище, заборгованість відповідача перед позивачем, яка не була сплачена та яка підлягає стягненню, складає 47666,56 грн., на яку позивач нарахував 3% річних у розмірі 434,88 грн., інфляційні витрати у розмірі 1054,15 грн. та штраф за перевищення обсягу постачання природного газу в розмірі 4766,66 грн. Крім того, відповідно до п. 6.2.1 Договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, у зв`язку з чим відповідачу нарахована пеня у розмірі 7247,92 грн. За вказаних обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму в розмірі 61170,13 грн., суму судового збору в розмірі 2 684,00 грн. та суму витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням уточнень, в розмірі 14000,00 грн.

12.09.2023 року по справі Фрунзенським районним судом м.Харкова ухвалено Заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.12.2023 року скасовано Заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.09.2023 року, справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні 06.03.2024 року представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. В подальшому подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Марченко М.В. в судовому засіданні посилався на недоведеність правільності нарахування заборгованості. В подальшому подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Відповідно до письмових пояснень представника відповідача, відповідач не заперечує щодо наявності заборгованості за отриманий природний газ у розмірі 47666,52 грн., щодо нарахування пені, 3 % річних, інфляційних втрат, штрафу у загальному розмірі 13503,61 грн., а також стягнення витрат на правову допомогу заперечують, просить в цій частині відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши доводи представника позивача та преставника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до наступного.

22.11.2021 між ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ», який діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, та ОСОБА_1 укладений Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-201288-21.

Відповідно до умов зазначеного Договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу в 2022 р. природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно п. 3.1 Договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей Договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії Договору ціна на газ може змінюватися, про що сторони укладатимуть відповідно додаткові угоди. Підписуючи цей Договір, споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії Договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

За п. 3.2. Договору ціна одного кубічного метру (куб. м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 31,25833333 грн., крім того, компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 31,39490933 грн. Податок на додану вартість становить 6,27898187 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 37,67389120 грн.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору, крім випадку, визначеному п. 3.3.1 цього Договору.

Як слідує зі змісту п.3.4 Договору, сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п.п. 3.2 та 3.3 Договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором.

Вказаним вище Договором сторони також обумовили порядок та строки проведення розрахунків, про що передбачено у розділі ІV Договору. Зокрема, п. 4.1. Договору передбачено, що розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

Відповідно до п. 4.2 Договору оплата газу за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Положеннями п. 4.6 Договору передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості газу, сторони за взаємною згодою можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов`язань за Договором.

Згідно п. 5.5.2 Договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

Пунктом 5.5.4 Договору встановлено, що споживач зобов`язується оплачувати постачальнику компенсацію, визначену розділом 8 Договору.

Положеннями п. 6.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

Відповідно до п.6.2.2 Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу.

Пунктом 6.2.1 Договору встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Згідно положень п. 6.4 Договору сторони звільняються від відповідальності за частково або повне невиконання зобов`язань за Договором, якщо невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку.

З долученої до матеріалів справи копії Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-21288-21 від 22.11.2021 вбачається, що вказаний Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою (а.с. 8-9).

Як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, між сторонами по справі 30.12.2022, 31.0.2023 укладені Додаткові угоди до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-21288-21 від 22.11.2021, а саме: № ДУ-6/41АР200-21288-21, № ДУ-7/41АР200-21288-21 (а.с.12-13).

Зазначеними Додатковими угодами внесені зміни до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-21288-21 від 22.11.2021 у частині зміни ціни та планові обсяги постачання газу.

З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що позивач склав та направив на адресу відповідача акт приймання-передачі природного газу до Договору на постачання природного газу №41АР200-21288-21 від 22.11.2021 (а.с. 15).

Як вбачається зі змісту акту № ТГ383039406 приймання-передачі природного газу до Договору на постачання природного газу №41АР200-21288-21 від 22.11.2021, датованого 28.02.2023, споживачу ОСОБА_1 нараховано за лютий 2023 до сплати 47666,56 грн. за спожитий природний газ в обсязі 1441,65 кубічних метрів (а.с. 15). Даний акт відповідачкою не був підписаний.

Як слідує з розрахунку по заборгованості за Договором №41АР200-21288-21 від 22.11.2021, ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» нарахувало ОСОБА_1 до сплати за спожитий природний газ за період з 01.02.2023 про 28.02.2023 - 47666,56 грн.

Як слідує зі змісту вказаного вище розрахунку заборгованості, відповідач не погашав вартість спожитого природного газу за вказаний період.

Загальна сума заборгованості у відповідача перед позивачем за спожитий природний газ складає 61170,13 грн., що складається з: 47666,52 грн. - заборгованість за отриманий природний газ, 3% річних у розмірі 434,88 грн., інфляційні витрати у розмірі 1054,15 грн., пеня в розмірі 7247,92 грн. та штраф за перевищення обсягу постачання природного газу в розмірі 4766,66 грн.

Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено у ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За змістом ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-21288-21 від 22.11.2021 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено ціну, порядок та строки проведення розрахунків, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, строк дії договору. Сторони не заперечують умови даного договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 692 ЦК України обов`язок покупця з оплати товару виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, поставивши відповідачу природний газ, а відповідач порушив умови договору щодо належного розрахунку за поставлений газ. А тому, суд вважає, що заявлена вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природного газу за період з 01.02.2023 р. по 28.02.2023 р. в сумі 47666,52 грн. є обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача, за період прострочення оплати, пені 7247,92 грн., 3% річних у розмірі 434,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 1054,15 грн, та штрафу за перевищення обсягу постачання природного газу в розмірі 4766,66 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язань, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року.

Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Форс-мажор є підставою саме для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а не звільнення від виконання зобов`язання як такого.

Беручи до уваги, що нарахування пені, інфляційних витрат, 3% річних, штрафу за період з 11.03.2023 по 29.06.2023 (згідно наданої довідки), здійснювались позивачем в 2023 році (тобто після введення воєнного стану в Україні), а також, враховуючи, що споживачем послуг з газопостачання є фізична особа, згідно укладеного Договору, а не суб`єкт господарської діяльності, який мав би можливість/обов`язок звертатися за сертифікатом до Торгово-промислової палати України, а отже, суд вважає неправомірною позовну вимогу про стягнення з відповідача нарахованої на суму заборгованості пені 7247,92 грн., 3% річних у розмірі 434,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 1054,15 грн., штрафу в розмірі 4766,66 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми пені в розмірі 7247,92 грн., 3% річних у розмірі 434,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 1054,15 грн., штрафу в розмірі 4766,66 грн., не підлягають до задоволення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжної інструкції № 10599 від 26.06.2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень.

Оскільки позов задоволено частково, а саме у розмірі 47666,52 грн., судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 2091,37 грн. (2684,00 грн. х 47660,52 грн. : 61170,13 грн.)

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Як вбачається з матеріалів справи 10.04.2024 року представник позивача направив до суду заяву, в якій уточнив вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, та просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» сплачено судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. , акт на фактично надані послуги за Договором про надання юридичних послуг на суму 14000,00 грн.

На підтвердження понесених судових витрат представником позивача надано: копію Договору про надання юридичних послуг № 38А200-4918-21 від 01.11.2021, копію Додаткової угоди № 1 від 30.06.2022 до Договору про надання юридичних послуг № 38А200-4918-21 від 01.11.2021, копію Додаткової угоди № 2 від 30.12.2022 до Договору про надання юридичних послуг № 38А200-4918-21 від 01.11.2021, копію Додаткової угоди № ПД/ від 20.06.2023 до Договору про надання юридичних послуг №41АР200-21288-21 від 22.11.2021, копію Наказу від 17.11.2021, копію довіреності № 322/23 від 21.06.2023, копію свідоцтва, копію Акту прийняття-передачі наданих послуг до Додаткової угоди № ПД/ від 20.06.2023 до Договору про надання юридичних послуг № 38А200-4918-21 від 01.11.2021, копію звіту від 29.08.2023 про фактично надані послуги за Додатковою угодою № ПД/ від 20.06.2023 до Договору про надання юридичних послуг № 38А200-4918-21 від 01.11.2021.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно ч. 1ст.137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу та стягує з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10908,80 грн., пропорційно до задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.4,12,76-81,89,141, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» заборгованість за спожитий природний газ за Договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-21288-21 від 22.11.2021 у розмірі 47666 (сорок сім тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10908 гривень 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» судовий збір у розмірі 2091 гривень 37 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ», МФО 300119, код за , місцезнаходження: м. Київ, вул. Острозьких Князів, буд. 32/2.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 23.07.2024 року.

Суддя І.В. Ульяніч