ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5217/24 Справа № 243/5641/23 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Бортник В.А.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2024 року, ухваленого суддею Сидоренко І.О., повний текст судового рішення складено 13 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла жінка позивача - ОСОБА_3 , після її смерті на рахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишилася недоотримана пенсія, яка не була нею отримана за життя.

У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Бєлявцевої А.В. із заявою про прийняття спадщини.

Нотаріусом на адресу відповідача було направлено лист про надання інформації щодо залишення недоотриманої пенсії, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 28 вересня 2021 року відповідач направив нотаріусу інформацію щодо нарахованої суми пенсії ОСОБА_3 , яка складала 33 456,90 грн.

12 жовтня 2021 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з недоотриманої пенсії у сумі 33 456,90 грн, які належали ОСОБА_3 . Вказане свідоцтво видане на підставі довідки відповідача від 28.09.2021 №0500-1507-8/77181.

19 жовтня 2021 року представником позивача від імені позивача було надано відповідачу заяву про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 з усіма необхідними документами.

На адвокатський запит до відповідача від 20.07.2023 щодо надання відомостей стосовно нарахованих та виплачених пенсійних виплат за період з 01 червня 2014 року по 24 лютого 2021 року ОСОБА_3 та надання роз`яснення щодо нарахування невиплаченої пенсії, що входить до складу спадщини в неповному обсязі ОСОБА_3 спадкоємцю позивачу, відповідачем було повідомлено, що ОСОБА_3 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2023 року №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) та мала статус внутрішньо переміщеної особи з 2014 року.

Виплату пенсії ОСОБА_3 призупинено з 01.02.2017 відповідно до статті 12 Закону України від 20.10.2014 №1706 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

02.02.2021 до управління надійшло рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №200/11845/20-а, в якому зазначено стягнути з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_3 нараховану пенсію у розмірі 81230,22 грн. Сума недоотриманої пенсії ОСОБА_3 в розмірі 30805,71 грн за період з 18.10.2018 по 31.07.2019 розрахована відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1058 (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії), де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення 19.10.2021 спадкоємця ОСОБА_1 .

Зазначає, що відповідач, неправомірно зменшив суму, вказану у відповіді на нотаріальний запит, оскільки знав за вищевказане рішення суду, але приховав цю інформацію.

Оскільки відповідач не надав ані нотаріусу, ані адвокату відомості щодо розміру недоотриманої пенсії за весь період її невиплати спадкодавцеві за життя з 01.02.2017 по 31.07.2019, додаткове звернення позивача до нотаріуса із заявою про передачу спадкової справи іншому нотаріусу цього районного нотаріального округу, а згодом за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом як обов`язкова передумова для звернення до суду не вимагається, оскільки позбавлено сенсу, і не спроможне привести до оформлення позивачем своїх спадкових прав у повному обсязі, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , а, отже, він є таким, що прийняв спадщину в цілому.

Вважають, що бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу спадщини у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 32 367,41 грн з урахуванням виплаченої суми у розмірі 1089,49 грн згідно свідоцтва про право на спадщину за законом протиправні.

Також бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_3 за період з 01 лютого 2017 року по 17 жовтня 2018 року є протиправною. Відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця на отримання належного йому спадкового майна у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 32 367,41 грн, нарахованої пенсіонеру ОСОБА_3 і не виплаченої їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.10.2021. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей.

Оскільки позивач має право на спадкове майно - пенсію за віком ОСОБА_3 та з урахуванням виданого нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом у виді частини недоотриманої пенсії померлої, можна дійти до висновку про незаконне перешкоджання відповідачем реалізації прав позивача, саме за період з 01 лютого 2017 року по 31 липня 2019 року, як спадкоємця, на отримання всього належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою ОСОБА_3 за життя.

З урахуванням обчислення розміру відповідачем при розгляді справи №200/11845/20-а Донецьким окружним адміністративним судом та ухвалення ним рішення від 20.01.2021 року про стягнення з відповідача нарахованої пенсії на користь ОСОБА_3 у сумі 81 230,22 гривень, ефективним способом захисту порушеного права в такому випадку вважаємо стягнення з відповідача на користь позивача усієї нарахованої та не отриманої за життя суми пенсії ОСОБА_3 в розмірі 80 140,73 грн з урахуванням частини виплаченої недоотриманої пенсії у розмірі 1089,49 грн.

Тому, просив суд: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , недоотриману пенсію ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 80 140,73 грн, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2024 року позові вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в порядку спадкування задоволені частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , недоотриману пенсію ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 76 744 (сімдесят шість тисяч сімсот сорок чотири) гривень 73 коп., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 822 гривень 48 коп.

Не погодившись із ухваленим рішенням відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав апеляційну скаргу, просив рішення скасувати та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

На обґрунтування скарги представник відповідача зазначив, що спадкодавиця ОСОБА_3 перебувала на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області з дислокацією у м.Дружківка, як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком. Виплата пенсії ОСОБА_3 припинена з 01.02.2017 року.

Вказує, що починаючи з 01.08.2019 по 28.02.2021 виплата пенсії ОСОБА_3 здійснювалася шляхом включення нарахованого розміру пенсії до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ Ощадбанк». Доплата ОСОБА_3 в розмірі 81 230,22 за період з 01.02.2017 по 31.07.2019 обліковувалась в Головному управлінні як заборгованість за рішенням суду.Пенсійна справа була знята з обліку з 01.03.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Головним управлінням у вересні 2021 року на відповідь нотаріуса надіслана довідка про суму недоотриманої пенсії ОСОБА_3 в розмірі 33 456,90 грн. з урахуванням вимог ч.1 ст.46 Закону №1058.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 19.10.2021 року із заявою щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_1 через довірену особу ОСОБА_2 , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності та зе результатами розгляду наданих документів нар ахова недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 у розмірі 30 805,71 грн. за період з 18.10.2018 по 31.07.2019 з урахуванням вимог вимог ч.1 ст.46 Закону №1058. Подальша виплата недоотриманої пенсії здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету в межах бюджетних асигнувань, виділених ПФУ на цю мету. У 2022 та протягом 2023 року проводились виплати коштів на погашення заборгованості, залишок нарахованої недоотриманої пенсії у зв`язку зі смерт ОСОБА_3 станом на 25.10.2023 складає 26 320,21 грн.

Окрім того, скаржник зазначає, що залишок заборгованості з пенсійних виплат, нарахованих за життя ОСОБА_3 за період з 01.02.2017 по 17.10.2018 на виконання рішення суду в розмірі 50 424,51 грн. (81 230,22- 30 805,71) може бути виплачений за умови покладення судом на органи Пенсійного фонду України відповідних зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому або у разі заміни сторони виконавчого провадження.

Щодо виконання вимог рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року № 200/11845/20 (далі рішення суду 2) про стягнення на користь ОСОБА_3 нарахованої пенсії у розмірі 81230,22 грн зазначають, що за інформацією Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області (лист від 31.07.2023 № 04-16-06/2289) рішення суду 2 за бюджетною програмою КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішення суду, що гарантовані державою» на обліку відсутнє.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю- доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13 серпня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Горлівка Микитівського району Донецької області у віці 74 роки.

За відомостями ГУ ПФУ в Донецькій області, наданими на запит нотаріуса, сума недоотриманої пенсії ОСОБА_3 станом на 21.09.2021 становить 33456,90 грн.

12.10.2021 приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Бєлявцевою А.В. видане свідоцтво про право на спадщину № 3423, за змістом якого спадкоємцем майна ОСОБА_3 , 1946 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів у виді недоотриманої пенсії в сумі 33 456,90 грн.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66829392 від 12.10.2021 слідує, що приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевою А.В. було зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 68342089, номер у нотаріуса 472/2021, спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відомостей ГУ ПФУ в Донецькій області, наданих на запит представника позивача, відповідно до заяви від 20.07.2023 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та мала статус внутрішньо переміщеної особи з 2014 року. Виплату пенсії ОСОБА_3 призупинено з 01.02.2017 відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.02.2019 у справі №200/1667/19-а в липні 2019 року Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_3 було поновлено виплату пенсії з 01.02.2017. 02.02.2021 до управління надійшло рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №200/11845/20-а, в якому зазначено стягнути з Костянтинівсько-Дружківського об`єднання управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_3 нараховану пенсію у розмірі 8 1230,22 грн. Сума недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_3 в розмірі 30805,71 грн за період з 18.10.2018 по 31.07.2019 розрахована відповідно до ст.46 Закону України №1058 (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії), де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення 19.10.2021 спадкоємця ОСОБА_1 з усіма необхідними документами, облікована в Головному управлінні та включена до переліку отримувачів пенсій на виконання Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам, які відмовилися відповідно до п.1 ч.1 ст.12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165 (далі - Порядок), станом на 31.12.2021. Відповідно до Порядку ОСОБА_1 в листопаді 2022 року проведено виплату коштів на погашення заборгованості в розмірі 530,00 грн, в грудні в розмірі 2,18 грн, в липні 2023 року в розмірі 557,31 грн в межах бюджетних призначень.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку нарахованої, але невиплаченої пенсії по особовому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_3 за період з 01.07.2014 по 31.10.2023, у графі «розмір нарахованої пенсії за життя» становить 199956,90 грн у графі «розмір фактично виплаченої пенсії за життя» становить 118726,68 грн у графі «нарахована недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю» становить 30805,71 грн у графі «різниця» становить 50424,51 грн, у графі «виплата по ПКМУ 1165 грн» становить 4485,50 грн;

Відповідно до відомостей Підсистеми призначення та виплати пенсій, наданими ГУ ПФУ в Донецькій області за період з 01.10.2018 по 01.07.2019 залишок боргу складає 26 320,21 грн.

Відповідно до відомостей Підсистеми призначення та виплати пенсій, наданих ГУ ПФУ в Донецькій області, ОСОБА_3 відповідно до Порядку 1165 у листопаді 2022 проведено виплату коштів на погашення заборгованості у сумі 530 грн., у грудні 2022 - 2,18 грн. у липні 2023 - 557,32 грн. у вересні 2023 2093,00 грн., і у жовтні 2023 року 1299,47 грн. та 3,53 грн. в межах бюджетних призначень.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходив з того, що оскільки за життя жінка позивача недоотримала пенсію за період з 01.02.2017 по 20.09.2018 у сумі 47 773,32 грн. та заборгованість за свідоцтвом про право на спадщину у сумі 28 971,41 грн., що в загальній сумі складає 76744,73 грн., яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, тому суд виснував, що позивач як спадкоємець набув право на отримання невиплаченої пенсії, при цьому, спадкоємець має право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця, без обмеження будь-яким часом.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони Відповідача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до норм ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

У відповідності до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно норм ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до норм ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст.1227 ЦК України.

Згідно зі ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Зміст ч.3 ст.52 Закону України №1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Окрім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Під час судового розгляду справи суд першої інстанції встановив, що сума невиплаченої пенсії померлої ОСОБА_3 разом складає 76 744,73 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а також з урахуванням нарахованої відповідачем за життя спадкодавця сума пенсії за період з 01.02.2017 по 20.09.2018 47 773,32 грн.

Відповідач, на підтвердження правомірності своїх дій посилається на положення ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Згідно пп.2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера.

При оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набула всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого вона набула є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повністю узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд першої інстанції правильно відхилив доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Окрім того, зміст ч.3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Норми ЦК України не визначають строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч.2 та 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Отже, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормою ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування положень ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неотриману суму пенсії померлої дружини ОСОБА_3 , яка становить 76 744,73 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2021, з урахуванням нарахованої відповідачем за життя спадкодавця суми пенсії за період з 01.02.2017 по 20.09.2018 - 47773,32 грн., яка не була виплачена ОСОБА_3 .

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про повне задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 23 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: