Провадження № 2-о/686/500/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі головуючої судді Павловської А.А., з участю секретаря судового засідання Вороніної К.В., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа ОСОБА_2 ) про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

28.06.2024 заявниця звернулась до суду з вище вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо:

- перебування в місці її проживання за адресою: АДРЕСА_1 і наближення ближче ніж на 500 м до місця її проживання за цією адресою та до місця роботи по АДРЕСА_2 ;

- ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В обґрунтування вказаних вимог заявниця зазначає, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, який відносно неї вчиняє домашнє насильство, така його поведінка негативно впливає на її здоров`я та можливість працювати. Вона неодноразово зверталася в поліцію, в результаті чого працівниками поліції було складено на кривдника протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, видано терміновий заборонний припис. Однак ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки, тому вона звернулася з даною заявою до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала, просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила, що домашнє насильство триває з 2021 року, коли вона подала до суду позов про розподіл майна, - тоді чоловік вигнав її з дому і поліція доставила її для ночівлі у соціальне житло, там вона ночувала одну ніч. Згодом вона постійно викликала поліцію, однак не могла отримати належного захисту від правоохоронних органів аж до 2024 року, коли в квітні було складено протокол щодо вчинення домашнього насильства і видано тимчасовий заборонний припис на 10 діб.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, в яких вважає, що заявниця не надала достатніх доказів систематичного вчинення відносно неї домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, які підтверджують необхідність застосування відносно нього обмежувального припису. Зі встановленням заборони контактувати з заявницею погодився. Щодо вимоги про дотримання відстані 500 метрів до роботи заявниці не погодився, так як він проживає на меншій відставні, це може заважати йому користуватись загальними міськими автошляхами, що, на його думку, порушує його конституційні права. Просить видати обмежувальний припис щодо заявниці, оскільки вона 13.07.2024 чинила психологічний тиск і провокаційні дії щодо нього, принижувала його честь і гідність. Беручи до уваги наявність письмових пояснень та належного повідомлення заінтересованої особи про час і місце судового розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду і вирішенню справи.

Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву слід задовольнити частково таких мотивів.

Ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановлено, що ОСОБА_1 є колишньою дружиною ОСОБА_2 , шлюб між ними розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 29.08.2022, вони проживають окремо.

Згідно інформації ГУНП в Хмельницькій області №1642-2024 від 17.07.2024, заявниця в 2021, 2022 та 2024 році зверталась по допомогу в зв`язку з вчиненням чоловіком відносно неї домашнього насильства психологічного та фізичного характеру.

В зв`язку з вчиненням чоловіком відносно неї домашнього насильства ОСОБА_1 30.08.2021 року зверталась до директора Хмельницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_3 з заявою на тимчасове проживання.

Відповідно до матеріалів №3252 по факту звернення ОСОБА_1 , працівниками відділення поліції №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області було здійснено перевірку інформації, що гр. ОСОБА_2 , який начебто викладає їх спільні документи, та фактів, які б вказували на ознаки кримінального або адміністративного правопорушення не виявлено.

З матеріалів №2615 вбачається, що ОСОБА_1 зверталась у відділення поліції № 1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області по факту конфлікту з ОСОБА_2 .. Працівниками поліції по даному факту не здобуто достатніх даних для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Згідно матеріалів №1700 та матеріалів №2436 відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Мурза С.С. зверталась з заявою про вчинення колишнім чоловіком ОСОБА_2 відносно неї домашнього насильства психологічного та фізичного характеру.

З 19.04.2024 стосовно ОСОБА_2 було складенні протокол про адміністративне правопорушення, після чого органами поліції було видано терміновий заборонний припис. Постановою суду від 14.05.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. (арк. спр. 5-6,8).

За таких обставин слід дійти висновку, що заінтересованою особою дійсно вчинено психологічне насильство щодо заявниці. Враховуючи характер і систематичність його вчинення до подання даної заяви до суду, наявність між тими ж сторонами чисельної кількості судових проваджень, зважаючи на дійсні стосунки заявниці і заінтересованої особи, ймовірність його продовження чи повторного вчинення існує, однак вона не є високою.

При цьому заявницею не надано суду доказів проживання по АДРЕСА_1 , як і вчинення домашнього насильства за цією адресою, що ставить під сумнів її доводи щодо потреби заборони заінтересованій особи наближатися до вказаного помешкання.

Також суд не бере до уваги надані заявницею відеозаписи як докази у справі, оскільки вони не містять інформації щодо вчинення щодо заявниці саме домашнього насильства.

Таким чином, вимоги про заборону ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 500 м до місця роботи ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 ; заборону ОСОБА_2 вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборону ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею знайшли своє підтвердження.

При визначені терміну обмеження суд враховує наявність ризику повторного вчинення домашнього насильства, однак невисокий рівень такого ризику. За таких обставин слід визначити відповідні обмеження на строк 2 місяці.

Беручи до уваги, що між сторонами тривають судові спори у щонайменш двох інших цивільних справах (№№ 686/19486/21, 686/15000/24), слід зазначити, що визначені даним рішенням обмеження та обов`язки не поширюються на розгляд наявних між сторонами судових справ (реалізацію в повному обсязі цивільних процесуальних прав та обов`язків заявниці і заінтересованої особи як сторін у даних судових справах).

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в заяві обставини знайшли своє підтвердження частково. Беручи до уваги характер домашнього насильства, систематичність і тривалість його вчинення, низький ризик його повторного вчинення, вимоги заяви слід задовольнити частково..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву задовольнити частково.

2.Видати обмежувальний припис, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладення на нього обов`язків:

2.1.заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 500 м до місця роботи ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 строком на 2 місяці;

2.2.заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 2 місяці;

2.3.заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 2 місяці.

3.Обмеження та обов`язки, встановлені в підпунктах 2.2. і 2.3., не поширюються на розгляд наявних між сторонами судових справ.

4.В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

5.Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

6.Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

7.Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Хмельницьке РУП ГУНП в Хмельницькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Хмельницької міської ради.

8.Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його складення апеляційної скарги.

9.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

10.Дата складення повного тексту рішення суду 26.07.24.

Суддя: