ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7869/24 Головуючий у 1-й інстанції: Зуб І.Ю.
Номер провадження: 22-ц/819/285//24 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.,

секретар Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 червня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання припиненими трудових відносин,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про визнання припиненими трудових відносин.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 жовтня 2018 року між нею та ФОП ОСОБА_2 укладено безстроковий трудовий договір, що підтверджується розпорядженням № 1 від 18 жовтня 2018 року. Відповідно до умов договору, позивач зобов`язалася виконувати обов`язки пекаря (код по класифікатору - 1+472) в цеху випічки в м. Херсоні, а відповідач - виплачувати заробітну плату. Трудова книжка зберігалася в позивача, запис до неї не внесено. Факт трудових відносин між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 підтверджується квитанцією № 2, повідомленням до Фіскальної служби України про прийняття працівника на роботу від 19 жовтня 2018 року, інформаційними довідками форм ОК-5 та ОК-7, відповідно до яких ОСОБА_2 є страхувальником позивача.

В лютому 2021 року сторони домовилися про припинення трудових відносин, оскільки відповідач мав припинити підприємницьку діяльність, у зв`язку з чим ОСОБА_1 подала йому заяву про звільнення за угодою сторін. Трудові відносини між сторонами були фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства відповідачем не була виконана, що призвело до порушення права позивача на звільнення.

Внести запис про припинення трудових відносин до трудової книжки позивач позбавлена можливості через припинення ОСОБА_2 підприємницької діяльності. Крім того, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , його фактичне місце перебування невідоме.

Припинення трудових відносин з ФОП ОСОБА_2 позивачу необхідне для взяття на облік в центрі зайнятості та отримання виплат по безробіттю.

У зв`язку з зазначеним просила суд визнати припиненими трудові відносини між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін з 25 лютого 2021 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 червня 2024 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки згідно відповіді № 605617 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 25 лютого 2021 року припинено діяльність ФОП ОСОБА_2 на підставі рішення ФОП, номер державної реєстрації припинення юридичної особи: 005000107.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її необґрунтованість та порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 червня 2024 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції помилково зробив висновок, що з моменту припинення підприємницької діяльності у фізичної особи відсутнє правонаступництво. Послалася на висновки Верховного суду, викладені у постановах від 09 серпня 2017 року у справі № 3-788гс17, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13, де зазначено, що у разі, коли ФОП втрачає статус суб`єкта господарювання, дана обставина не може слугувати підставою для припинення провадження, її зобов`язання, що виникли на підставі укладеного договору не припиняються, оскільки сама по собі фізична особа не перестає існувати, її права і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до повторення змісту позовної заяви та нормативної бази, що регулює спірні правовідносини.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції ФОП ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений про дату та час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення у відповідності до вимог ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", оскільки остання відома адреса його місця проживання та перебування знаходиться на тимчасово окупованій території Херсонської області, тому колегія суддів вважає можливим справу розглядати у його відсутність, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала з підстав у ній викладених, просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), ухвалюючи рішення від 09 грудня 2010 року у справі "Буланов та Купчик проти України", яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (пункт 25 рішення у справі "Кутій проти Хорватії").

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Статтею 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

Згідно зі статтею 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до частини 1 статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи з вказаних норм права, зокрема, положень ст.ст.25, 26 ЦК України та ст. 48 ЦПК України, можна зробити висновок про те, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, остання пред`явлена до відповідача ФОП ОСОБА_2 .

Згідно відповіді № 605617 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 25 лютого 2021 року припинено діяльність ФОП ОСОБА_2 на підставі рішення ФОП, номер державної реєстрації припинення юридичної особи: 005000107.

У постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2021 року у справі № 367/643/21, провадження № 61-7175св21, про встановлення факту припинення трудових відносин, викладено висновок про те, що "доводи касаційної скарги про неможливість звернення до суду в позовному провадженні з огляду на припинення ФОП підприємницької діяльності з серпня 2017 року не заслуговують на увагу, оскільки у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (пункт 4.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року в справі № 910/8729/18, провадження № 12-294гс18).

Остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, з`ясування заперечень проти позовних вимог, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, у відповідності до ч. 1 ст. 189 ЦПК України є завданням підготовчого засідання, яке починається відкриттям провадження у справі.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд неповно встановив обставини справи і передчасно дійшов висновку, який не відповідає обставинам справи, з неправильнимзастосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з допущеним судом першої інстанції порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання про відмову у відкритті провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (вирішення питання відкриття провадження у справі).

Керуючись ст.ст. 367,374,375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 червня 2024 року скасувати, справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання припиненими трудових відносин направитидля продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції - Верховного Суду.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді : О.В. Кутурланова

В.В. Майданік