Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-н/733/102/24
Єдиний унікальний №733/1544/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

23 липня 2024 року м. Ічня

Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарик В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину,

установив:

19 липня 2024 року неповнолітній ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19 липня 2024 року і до досягнення ним повноліття.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківста, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

З матеріалів убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, а тому він по даній категорії справи не може особисто подавати вказану заяву та підписувати її.

За таких обставин необхідно відмовити заявнику у видачі судового наказу, оскільки заяву подано особою, яка не має права її підписувати.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення ним з такою самою заявою, з якою може звернутися той з батьків, з ким проживає дитина.

Посилання заявника на ч. 4 ст. 152 СК України не може бути підставою, яка дає право на безпосереднє звернення особи до суду за захистом своїх прав та інтересів, яка досягла чотирнадцяти років із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, оскільки зазначена стаття надає можливість на забезпечення права дитини на належне батьківське виховання, у той час як справа про стягнення аліментів стосується питання утримання, а не виховання дитини.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 165, ст. 166 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК України.

Ухвала складена та підписана 23 липня 2024 року.

Суддя В.М.Овчарик