Справа № 361/2862/23
Провадження № 2/361/774/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області, старший державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Федяніна Юлія Віталіївна про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2023 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом в якому просила стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття з урахуванням відповідної встановленої законодавством індексації та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 79143,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Свій позов обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем 14.12.2012 року був укладений шлюб, актовий запис № 839. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_5 .

05 травня 2022 року Броварським міськрайонним судом Київської області виданий судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі всіх видів доходів до досягнення повноліття. 13 червня 2022 року рішенням Броварського міськрайонного суду шлюб між сторонами був розірваний.

Позивач зазначає, що їх син є дитиною з особливими потребами, тому все життя підпорядковане виключно потребам сина, його адаптації до навколишнього середовища та суспільства, оскільки він поки не має можливості самостійно, без сторонньої допомоги жити повноцінним життям як звичайна дитина.

Медичним висновком № 78 від 14.06.2022 року їх сина визнали дитиною-інвалідом віком до 18 років. Він не може самостійно себе обслуговувати ні в побуті, ні в школі, Позивач працює асистентом вчителя в інклюзивному класі в ліцеї № 3 в м. Бровари, в якому навчається їх син та допомагає йому в навчанні.

З моменту народження та до сьогоднішнього дня позивач постійно перебуває поряд з сином надання йому допомоги у повсякденному житті, побуті та школі.

Їх син потребує значних додаткових коштів на розвиток, заняття, харчування і в зв`язку з проблемами із здоров`ям. Задля цього йому необхідна іпотерапія (верхова їзда), займатися плаванням та грою на музичних інструментах.

Крім того, син потребує постійного використання навчально-дидактичного матеріалу для розвитку дрібної моторики рук та психофізіологічних механізмів мовлення: глина, кінетичний пісок, пластилін, мозаїка, килим-тренажер, методичні посібники, книжки, прописи, робочі зошити, розмальовки, фарби, (акварельні, гуаш, спеціальні фарби для пальчикового малювання, пензлі, кольорові олівці, фломастери) розвивальні ігри.

Оскільки дитина страждає на алергію вона потребує екологічно чистих без хімічних добавок продуктів харчування. За приписом лікаря до раціону дитини обов`язково мають входити вітаміни D, С, продукти багаті на поліненасичені жирні кислоти Оmеgа.З, Оmеgа 6. Щовесни та осені відбувається сезонне загострення алергії тому сину потрібні антигестамінні препарати.

Також, щотижня вони відвідують басейн, логопеда та масажиста, а з метою постійного контролю за станом його здоров`я періодично проводять обстеження в медичних закладах.

Відповідно до консультаційного висновку неврологічної клініки лікаря ОСОБА_6 від 28.04.2022 року їх сину потрібно двічі на рік проходити діагностичне обстеження та з урахуванням його результатів обов`язково потребується курс відповідної реабілітації (вартість курсу реабілітації на сьогодні складає 53510,00 грн.).

Відповідач протягом липня-листопада 2022 року у добровільному порядку перераховував на її картковий рахунок грошові кошти, які частково покривали потреби в додаткових витратах на їх сина. Але з грудня 2022 року такі виплати припинилися і на сьогодні її доходи, навіть з урахуванням отриманих аліментів від відповідача, повністю не покривають всі потреби їх сина.

Позивач неодноразово пропонувала відповідачу надати кошти для курсу реабілітації сина, з урахуванням його доходу (сукупний дохід відповідача тільки за квітень-жовтень 2022 року склав 480 000,00 гривень), але відповідач відмовився, посилаючись на фінансові труднощі і відсутність грошей.

Для розуміння, розмір щомісячних виплат, які перераховував їй відповідач на заняття з логопедом протягом липня-листопада 2022 року складають:

- липень 2022 року - 6500,00 грн.;

- серпень 2022 року - 11500,00 грн.;

- вересень 2022 року - 9150,00 грн.;

- жовтень 2022 року - 8500,00 грн.;

- листопад 2022 року - 4500,00 грн.

Протягом листопада 2022 року по квітень 2023 року позивачем лише тільки на придбання та медичне обстеження сина було витрачено близько 12 тис. гривень.

Таким чином, додаткові витрати є життєво важливі для фізичного, розумово-інтелектуального, культурного та психічного розвитку їхнього сина, але відповідач відмовляв добровільному порядку брати участь у додаткових витратах, незважаючи на значний розмір його доходів.

24.06.2022 року старшим державним виконавцем Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції Федяніною Ю.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів.

01 вересня 2022 року позивач звернулася до державного виконавця ОСОБА_7 з заявою про надання довідки-розрахунку заборгованості по аліментах.

В березні 2023 року позивач отримала довідку-розрахунок (від 13.03.2023 року № 16920) відповідно до якої заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.01.2023 року складає 79143,00 гривень.

Таким чином заборгованість станом на 01.01.2023 становить:

Період Розмір заборгованості, грн Кількість днів про строченняРозмір пені грн.
Квітень 2022 2 027,85 245 4 968,23
Травень 2022 29 673,63 214 63 501,56
Червень 2022 18 972,00 184 34 908,48
Липень 2022 11 313,23 153 17 309,24
Серпень 2022 0 0 0
Вересень 2022 6 708,08 92 6 171,43
Жовтень 2022 8 351,70 61 5 094,53
Листопад 2022 3 608,15 31 1 118,52
Всього: 133 071,99

16 червня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинського В.С. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15 березня 2023 року.

07 вересня 2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Посилався на те, відповідно до висновку № 78 від 14.06.2022 року ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю. Даний медичний висновок отримано матір`ю дитини без відома батька, останнього позбавили можливості приймати участь у питаннях медичного обстеження дитини.

При цьому, консультативне заключення від 28.04.2023 року, на яке посилається позивач, містить лише ряд загальних рекомендацій щодо дитини, які надані у неврологічній клініці доктора ОСОБА_8 , а саме:

-оформлення групи інвалідності по місцю проживання;

-діагностичне обстеження;

-курс реабілітації.

Тобто, лікар лише вказав на необхідність приділити належну увагу здоров`ю дитини, зокрема провести діагностичне обстеження, яке визначить реальну ситуацію з потребами дитини.

Надані позивачем документи не дають можливості оцінити ступінь потреби дитини в сторонньому догляді та характер і об`єм додаткових потреб дитини, як додаткових витрат з боку батьків. Позивач не надав доказів вчинення дій, які були зазначені в консультативному заключенні від 28.04.2023 року.

Разом з тим, особам з інвалідністю з дитинства та одиноким матерям (батькам), які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років призначається надбавка на догляд за ними незалежно від факту роботи, навчання та служби. Надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років може призначатися одному з батьків. Таким чином, ОСОБА_1 не надала жодних пояснень щодо отримань виплат для утримання дитини з особливими потребами, хоча такі виплати гарантуються з боку держави.

Так, незважаючи на регулярну матеріальну допомогу з боку відповідача, ОСОБА_1 не може підтвердити використання отриманих в якості аліментів коштів, а її вимоги в частині стягнення додаткових витрат фактично зводяться до перегляду розміру аліментів, які були визначені судовим наказом по справі № 361/1506/22 виданого 21.06.2022 року Броварським міськрайонним судом Київської області.

Відповідно до платіжних інструкцій, можна стверджувати, що відповідач в добровільному порядку перераховує грошові кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 , які покривають потреби дитини:

-платіжна квитанція від 31.10.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

-платіжна квитанція від 28.06.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 804, 02 гривень;

-платіжна квитанція від 11.07.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 2 512, 56 гривень;

-платіжна квитанція від 04.07.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 2 512, 56 гривень;

-платіжна квитанція від 08.08.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 2 512, 56 гривень;

-платіжна квитанція від 01.08.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив в переказ на суму 2 512, 56 гривень;

-платіжна квитанція від 11.08.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 2 010, 05 гривень;

-платіжна квитанція від 15.08.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

-платіжна квитанція від 22.08.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

- платіжна квитанція від 05.09.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

- платіжна квитанція від 05.09.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 005, 03 гривень;

- платіжна квитанція від 29.08.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

- платіжна квитанція від 12.09.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 859, 30 гривень;

- платіжна квитанція від 14.09.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 005, 03 гривень;

- платіжна квитанція від 19.09.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

- платіжна квитанція від 26.09.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 809, 05 гривень;

- платіжна квитанція від 03.10.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

- платіжна квитанція від 11.10.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

- платіжна квитанція від 17.10.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 2 010, 05 гривень;

- платіжна квитанція від 24.10.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 2 010, 05 гривень;

- платіжна квитанція від 07.11.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

- платіжна квитанція від 14.11.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

- платіжна квитанція від 21.11.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

- платіжна квитанція від 28.11.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 1 507, 54 гривень;

- платіжна квитанція від 14.09.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 502, 51 гривень;

- платіжна квитанція від 25.12.2022 року відповідач ОСОБА_4 здійснив переказ на суму 890, 00 гривень.

З урахуванням викладеного за вказаний державним виконавцем період з квітня по грудень 2022 року розрахунок розміру аліментів, які підлягають сплаті має наступний вигляд:

Період Розмір виплаченого грошового забезпечення без врахування додаткової винагороди Додаткова винагорода згідно Постанови КМУ від 28.02.2022 за №168Розмір доходу, який враховується для обрахунку розміру аліментівРозмір аліментівФактична сплата через ДВСФактична сплата у добровільному порядку
Квітень 2022 16569,68 44365,9 16569,68552,32-1025,06
Травень 2022 16569,569,724142,43-5758,79
Червень 2022 16569,6359336,416569,634142,41-1512
Липень 2022 16569,7228683,216569,724142,438284,9 (сплачено згідно квитанції 06.10.2022)5523
Серпень 2022 16569,69,714142,4311810,311557
Вересень 2022 13364,93 64025 13364,933341,2311748,59696
Жовтень 2022 15245,16 29550 15245,163811,293980,78541
Листопад 2022 15391,46 23512,5 26363,966590,7510056,356028
Грудень 2022 15460,0126834,4542294,4610573,6210924,69-

З огляду на вищевикладене, загальний розмір аліментів, який підлягав сплаті згідно судового наказу становить за період з квітня по грудень 2022 року 41438,91 грн.

При цьому, вказаний період відповідачем сплачено через ДВС як особисто, так і через відрахування по місцю роботи (відображено у довідці від 10.02.2023), аліменти у розмірі - 56805,44 грн., в добровільному порядку на користь стягувача у розмірі 49637,85 грн. (позивачем надано відомості лише про 37944, 97 грн.)

Зокрема, для підтвердження даних платежів додає наступні платіжні квитанцїї:

-платіжна квитанція від 22.05.2022 на суму 2758, 79 гривень;

-платіжна квитанція від 20.04.2022 на суму 10025, 06 гривень;

-платіжна квитанція від 19.06.2022 на суму 708, 00 гривень;

-платіжна квитанція від 06.10.2022 на суму 8284, 90 гривень;

-платіжна квитанція від 01.08.2022 на суму 11810, 30 гривень.

При цьому, відповідач сплачує позивачу аліменти через відрахування по місцю роботи з вересня 2022 року. Однак, жодних доказів цільового використання сплачених протягом 2022-2023 років суми коштів позивачем не надано.

Тобто, це спростовує доводи ОСОБА_1 , що з грудня 2022 року позивач припинив грошові виплати. Позивач здійснює сплату з огляду на судове рішення про стягнення аліментів, яке перебуває на примусовому виконанні, заборгованості не має. При цьому, відповідач на даний час обмежений позивачем у можливості спілкування з дитиною, що ускладнює можливість брати більш суттєву участь у її житті, в тому числі, і шляхом надання додаткової матеріальної допомоги.

На підтвердження використання коштів наданих відповідачем ОСОБА_1 надала тільки розрахунки відповідно до яких не можна свідчити про те, що сплату здійснювала саме ОСОБА_1 та саме за потреби дитини, а саме:

-фіскальний чек від 24.11.2022 на суму 337,63 гривень (хлорофіліплт олійн)

-фіскальний чек від 09.11.2022 суму 883,30 гривень (Енкард 3,5%);

-фіскальний чек від 08.11.2022 на суму 660,91 гривень (Нейроксон);

-фіскальний чек від 14.10.2022 на суму 105,00 гривень (Альбумінчик);

-фіскальний чек від 20.10.2022 на суму 304,53 гривень (Смарт Омега Бебі лимон С);

-фіскальний чек від 20.10.2022 на суму 282,29 гривень (Лізак, Нурофен, картка пласт. здоров`я);

-фіскальний чек від 06.03.2023 на суму 50400 гривень (рахунок за сплачені товари на сайті mywatershop.ua);

-фіскальний чек від 25.03.2023 на суму 369, 00 гривень (дитяча зубна паста);

-фіскальний чек від 12.03.2023 на суму 267,16 гривень (Ізофра спрей, Гематоген-натур);

-фіскальний чек від 20.02.2023 на суму 300, 67 гривень (Назонекс Синус);

-фіскальний чек від 19.02.2023 на суму 357,21 гривень (Ангін-гран, Нурофен, Анзибел пастил.);

-фіскальний чек від 17.02.2023 на суму 302,92 гривень (Сигніцеф краплі очі, фурацелін, гематоген);

-фіскальний чек від 06.03.2023 на суму 572,86 гривень (Тонзилекс Спрей, Ринт назальний спрей, Бактобліс, гематоген);

-фіскальний чек від 22.03.2023 на суму 324,34 гривень (Пульмікорт, Ніксар);

-фіскальний чек від 17.03.2023 на суму 235,65 гривень (Натрію хлорид р-н, Пульмікорт);

-фіскальний чек від 13.03.2023 на суму 110 гривень (Альбумінчик);

-фіскальний чек від 10.03.2023 на суму 273,50 гривень (Гексаспрей, Бальзам для губ);

-фіскальний чек від 04.03.2023 на суму 280,00 гривень ( ОСОБА_9 індивідуальне заняття);

-фіскальний чек від 12.03.2023 на суму 261,11 гривень (Морська вода);

-фіскальний чек від 05.04.2023 на суму 236,00 гривень (Гексаспрей Аерозол);

-фіскальний чек від 06.04.2023 на суму 540,99 гривень (Пульмікорт, Аскорил, Евкалор).

Так, вбачається що ОСОБА_1 надала квитанції оплати на загальну суму 7527,07 гривень, але відповідач надав квитанції надання додаткових коштів ОСОБА_1 на суму 49637,85 грн. (позивачем надано відомості про отримання 37 944, 97 грн.), тобто позивач у вказаний період отримав від відповідача крім сплати самих аліментів додатково суму значну вищу, ніж ту яка була сплачена згідно наданих квитанцій. Тобто, позивач навіть не може підтвердити цільове використання коштів, які повинні були бути призначені для дитини, а саме ці кошти мають бути спрямовані на забезпечення потреб дитини у харчуванні, одязі, здобутті освіти, а також на створення їй гідних умов життя.

Також позивачем надано рахунок з медичного центру Аlрhа mеdісаl? на суму 1313, 00 гривень та рахунок на оплату приватного підприємства Ітака Мед на суму 53510, 00 гривень, однак відомості про те, що ці рахунки оплачено відсутні, так як і відсутні відомості про те, що вказані витрати є необхідними для дитини і визначені в якості таких лікарем у встановленому законом порядку.

Фактично позивач всі медичні обстеження проводив без участі і відома відповідача, який як батько дитини був позбавлений можливості приймати участь у наданні належного медичного обстеження дитини, виборі лікувального закладу і спеціалістів, що об`єктивно унеможливлює участь батька в оплаті вищевказаного.

Тому, враховуючи вищевикладене, заявник звернувся із запитом до Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області від 15.05.2023 року для здійснення проведення інспекційного відвідування, яке покладається на службу у справах дітей, та витребування у ОСОБА_1 звіт про використання коштів отриманих нею в якості аліментів протягом квітня 2022-квітня 2023 років.

Відповідно до листа про надання інформації Броварської міської ради Броварського району Київської області служби у справах дітей від 07.06.2023 року було проведено обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою його фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження, умови проживання ОСОБА_5 задовільні. В житловому будинку в якості опалення є дров`яна грубка. У акті обстеження відсутні відомості про повноцінне централізоване опалення, водовідведення та водопостачання, що свідчить про те, що дані суттєві обставини умов проживання дитини залишились поза увагою під час обстеження умов проживання.

Матеріальна допомога відповідача дитині, у 2022 році становила з квітня 2022 року по грудень 2022 року понад 100000 грн., зокрема заявник в порядку поза примусового виконання рішення суду добровільно сплатив на рахунки матері дитини 49637,85 грн.

Позивач вказує, що відповідно до консультаційного висновку неврологічної клініки лікаря ОСОБА_6 від 28.04.2022 року сину потрібно двічі на рік проходити діагностичне обстеження з урахуванням його результатів обов`язково потребується курс відповідної реабілітації (вартість курсу реабілітації на сьогодні складає 53 510,00 грн), однак доказів вартості курсу реабілітації та визначення його як обов`язкового матеріали справи не містять, а саме висновок має загальний характер і не відповідає тому змісту, який відображено позивачем у своїй позовній заяві.

Також, позивач стверджує, що розмір щомісячних виплат, які перераховував ОСОБА_4 на заняття з логопедом протягом липня-листопада 2022 року:липень 2022 року- 6500, 00 грн.;серпень 2022 року- 11500, 00 грн.;вересень 2022 року- 9150, 00 грн.;жовтень 2022 року- 8500, 00 грн.; листопад 2022 року- 4500, 00 грн.

Протягом листопада 2022 року по квітень 2023 року ОСОБА_1 , як зазначено у позовній заяві було витрачено 12 тисяч гривень на придбання ліків та медичне обстеження сина. Однак, жодних квитанцій про медичне обстеження та придбання ліків для сина у розмірі 12 тисяч гривень ОСОБА_1 не надала. Згідно платіжних доручень з квітня 2022 року відповідач перераховував кошти на потреби спільної дитини на власний рахунок ОСОБА_1 , які значно перевищують наведену суму.

Тобто, виходячи з вищенаведеного позивач не довела, що дитина потребує саме даткових витрат через особливі обставини. Сума додаткових витрат, які позивач просить стягувати щомісяця з відповідача, ґрунтується на припущенні і не підтверджується відповідними документами.

Витрати на заняття у басейні не можна вважати додатковими витратами, оскільки такі не викликані особливими обставинами, відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов`язковими, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Позивач не надала доказів, що такі витрати пов`язані з розвитком певних здібностей дитини чи схильність до занять певним видом спорту.

При цьому, відповідач наголошує на тому, що не проти створення якнайкращих умов для своєї дитини, що і підтверджується суттєвою матеріальною допомогою, яка надавалась відповідачем. Однак, враховуючи, що позивач обмежує можливість бачитись батька з дитиною, не може пояснити використання вже наданих коштів, це об`єктивно перешкоджає наданню адресної допомоги саме для потреб дитини.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

З приводу стягнення пені за прострочення сплати аліментів, позивач стверджує, що 24.06.2022 року старшим державним виконавцем Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції Федяніною Ю.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів.

Так, в березні 2023 року ОСОБА_1 отримала довідку-розрахунок (від 13.03.2023 року № 16920) відповідно до якої заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.01.2023 року складає 79143, 00 грн.

Відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2023 року у справі № 361/1506/22 визнано дії державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Федяніної Юлії Віталіївни щодо здійснення 13 березня 2023 року розрахунку заборгованості з аліментів у виконавчому провадженні ВП №69296422 неправомірними. Зобов`язано державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Федяніну Ю.В. здійснити розрахунок розміру заборгованості з аліментів за період з квітня по грудень 2022 року у виконавчому провадженні ВП № 69296422 виходячи із усіх видів заробітку (доходу) боржника ОСОБА_4 , проте без урахування розміру додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 за період з квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року.

Дана ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2023 набрала законної сили.

07 вересня 2023 року до суду позивач подала відповідь на відзив, в якій просила позов задовольнити.

Посилалась на те, що вперше інвалідність їхнього сина була встановлена ще в 2017 році, тобто коли вони проживали однією сім`єю. В подальшому кожні два роки вона має разом із сином проходити повторний медичний огляд для підтвердження встановленого діагнозу, про що відповідач не міг не знати. Мало того, в своєму зверненні до директора ліцею №3, де навчається син, відповідач з великим занепокоєнням запитував: чи створені належні умови для навчання сина з урахуванням того ,що ОСОБА_10 є дитиною з особливими освітніми потребами (щоправда за три роки навчання дитини у закладі освіти відповідач так і не знайшов часу, щоб відвідати ліцей та особисто пересвідчитися про умови навчання сина але до 11 класу в нього ще є час. Таким чином, відповідач фактично своїм відзивом лише підтвердив обставини, викладені в позові про те, що їх син його не цікавить і всі ?занепокоєння? відповідача про стан здоров`я сина носять виключно матеріальний характер, бо дуже вже не хочеться відповідачу брати участь у додаткових матеріальних витратах на власного сина, враховуючи стан здоров`я дитини.

Тобто для створення перед судом красивого образу ?турботливого та вкрай занепокоєного? батька, мабуть всі засоби хороші, чим безвідповідально користується відповідач.

Крім того, у тексту відзиву неодноразово є посилання, що відповідач не має можливості вільно спілкуватися із сином та брати участь у його вихованні, в тому числі він не має можливості впливати на спосіб та характер лікування сина (відвідувати лікаря, надавати згоду на медичне обстеження тощо).

Позивач стверджує, що вона постійно намагається долучити відповідача до участі в утриманні сина, зокрема неодноразово пропонувала йому особисто відвідувати разом із сином розвивальні гуртки та лікувально-профілактичні заняття, але безрезультатно. Натомість відповідач ?фахово? розмірковує про те, що басейн не є обов`язковим для розвитку сина, а становить винятково ?добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері?.

Відповідач вкрай стурбований куди саме позивач витрачає кошти, які він їй сплачує протягом 2022-2023 років. Як вона вже зазначала, вона неодноразово пропонувала йому разом із сином хоча б кілька разів на тиждень відвідувати гуртки та заняття, щоб він мав змогу особисто пересвідчитися куди саме витрачаються кошти, які він надає та саме головне чи достатньо цих коштів для забезпечення нормального розвитку ОСОБА_10 . Але відповідачу це непотрібно, адже потім не буде жодної причини писати свої запити до Служби у справах дітей та сім`ї.

При цьому відповідач долучив до відзиву купу квитанцій та чеків, які підтверджують сплату аліментів та додаткових витрат, але мабуть сам того не розуміючи, відповідач фактично визнав позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат.

Так, з наданих відповідачем чеків вбачається, що протягом липня-листопада 2022 року ОСОБА_4 самостійно сплачував на її картковий рахунок додаткові кошти для відвідування ОСОБА_10 навчальних курсів, і звертає увагу, що в призначенні платежу ОСОБА_4 чітко вказував на які саме потреби перераховує кошти. Тобто у нього на той час не виникало жодних сумнівів щодо необхідності участі в додаткових витратах і куди саме витрачає ці кошти позивач. Але в подальшому відповідач з грудня 2022 року, за невідомих їй причин, до сьогоднішнього дня не бере ніякої участі в додаткових витратах на утримання сина.

Відповідно, після того, як відповідач перестав надавати кошти на додаткові витрати вона лише в квітні 2023 року звернулася до суду з відповідним позовом, іншими словами необхідність захисту прав дитини виникла після того, як відповідач відмовився виконувати свої батьківські обов`язки і надані ним чеки є яскравим підтвердженням обґрунтованості заявлених в цій частині вимог.

Додатково повідомляє, що протягом кінця 2022 року та 2023 року лише на придбання ліків та одягу, не враховуючи витрати на дієтичне харчування та заняття сина з педагогами та логопедом, позивач витратила близько 40 тис. грн., що повністю відповідає розміру аліментів, які відповідач сплатив протягом вказаного періоду. Якщо проаналізувати надані відповідачем чеки за липень-листопад 2022 року можна зробити висновок, що відповідач, добровільно сплачував додаткові витрати (лікування, заняття) в середньому по 8 тис. гривень на місяць (тобто з грудня 2022 року по серпень 2023 року на лікування, заняття з педагогами та логопедом, купівлею одягу, не враховуючи продуктів дієтичного харчування та відвідування розвивальних та розважально-виховних заходів сина, вона витратила близько 70 тис. гривень).

Тому посилання відповідача на достатність аліментів, які він сплачує на підставі судового наказу та відсутності інформації про цільове використання наданих коштів спростовується самим відповідачем, оскільки він прекрасно знає про те, куди і в якому розмірі вона витрачає отримані від нього кошти.

Щодо посилання відповідача на сплату коштів протягом квітня-листопада 2022 року не має ніякого значення для розгляду цієї справи, оскільки стосується іншого періоду, який нею не оскаржується та не заперечується.

Також позивач зазначає, що ОСОБА_4 жодного разу в усній чи письмовій формі не звертався особисто до неї з проханням чи вимогою надати звіт про використання отриманих від нього коштів. У відзиві відсутні будь-які докази щодо нецільового стання мною коштів. Тому незрозуміло чому позивач повинна виправдовуватися та надавати якісь докази, якщо ОСОБА_4 має можливість самостійно пересвідчитися куди і в якому обсязі вона витрачає кошти на потреби сина. Але натомість того, щоб витрачати кошти на потреби сина, він платить адвокатові за те, щоб останній розсилав запити до різноманітних інституцій з вимогою надати відповідачеві інформацію про власного сина.

Дійсно, ухвалою Броварського міськрайонного суду розрахунок заборгованості, долучений до цієї справи, був визнаний неправомірним. Але на вказану ухвалу суду позивачем ще в квітні 2023 року була подана апеляційна скарга (в тому числі апеляційну скаргу було подано державним виконавцем), тому до прийняття відповідної постанови апеляційним судом про правомірність чи неправомірність нарахування заборгованості, питання про обґрунтованість заявленої вимоги про стягнення пені залишається правомірним.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи № 857 від 16 жовтня 2023 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи передані на розгляд судді Радзівіл А.Г.

17 жовтня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження та призначити засідання на 18 грудня 2023 року.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили задовольнити, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив у його задоволенні відмовити, пояснення надав аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, подала пояснення, в яких просила проводити розгляд справи у їх відсутність.

Старший державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Федяніна Юлія Віталіївна, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14.12.2012 року укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 839.

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 242.

13 червня 2022 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами був розірваний.

Позивач працює асистентом вчителя в інклюзивному класі в ліцеї № 3 в м. Бровари, в якому навчається їх син та допомагає йому в навчанні, що підтверджується довідкою №159 від 31.10.2022 року, виданою Броварським ліцеєм № 3 Броварської міської ради Броварського району Київської області.

21 червня 2022 року Броварським міськрайонним судом було видано судовий наказ, згідно якого стягнуто із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Київ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уроджениці м. Бровари, Київської обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви, тобто з 27 квітня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття з урахуванням відповідної встановленої законодавством індексації.

26 червня 2022 року на підставі судового наказу, старшим державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федяніною Ю.В. відкрито виконавче провадження № 69296422, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

01 вересня 2022 року позивач звернулася до державного виконавця Федяніної Ю.В. з заявою про надання довідки-розрахунку заборгованості по аліментах.

В березні 2023 року позивач отримала довідку-розрахунок (від 13.03.2023 № 16920) відповідно до якої заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.01.2023 року складає 79143,00 гривень.

Відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2023 у справі № 361/1506/22 визнано дії державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Федяніної Юлії Віталіївни щодо здійснення 13 березня 2023 року розрахунку заборгованості з аліментів у виконавчому провадженні ВП № 69296422 неправомірними. Зобов`язано державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Федяніну Ю.В. здійснити розрахунок розміру заборгованості з аліментів за період з квітня по грудень 2022 року у виконавчому провадженні ВП № 69296422 виходячи із усіх видів заробітку (доходу) боржника ОСОБА_4 , проте без урахування розміру додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року.

22 лютого 2024 року до Броварського міськрайонного суду Київської області від Старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Федяніної Ю.В. надійшов лист із доадком довідка-розрахунок заборгованості ОСОБА_4 по сплаті аліментів за період 27.04.2022 року по грудень 2022 року.

У листі 30.01.2024 року/№ 12732 ВП № 69296422 зазначено, що на виконання ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2023 року про витребування належним чином завіреної довідки-розрахунку про стан заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП № 69296422 (зареєстрована за вхідним № 22001 від 20.12.2023), по справі № 361/2862/23, провадження № 2/361/2572/23, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: служба у справах дітейта сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області, старший державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Федяніна Юлія Віталіївна, про стягнення додаткових витрат (аліментів) на утримання дитини та пені за прострочення сплати аліментів, Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), (далі - відділ), повідомляє наступне: у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження ВП №69296422 з виконання судового наказу № 361/1506/22 виданого 21.06.2022 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви, тобто з 27 квітня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття з урахуванням відповідної встановленої законодавством індексації.

В ході виконання даного виконавчого провадження, наявний судовий спір, щодо нарахованого розміру заборгованості зі сплати аліментів, а саме: 09.01.2024 року за вхідним № 372 до відділу надійшла постанова Київського апеляційного суду від 18.12.2023 року (повний текст 28.12.2023 року), справа № 361/1506/22 провадження № 22-ц/824/9688/2023, згідно якої, ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року, щодо зобовязання державного виконавця відділу здійснити розрахунок розміру заборгованості з аліментів за період з квітня по грудень 2022 року у виконавчому провадженні ВП № 69296422 виходячи із усіх видів заробітку (хоходу) боржника - ОСОБА_4 , проте без урахування розміру додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, за період з квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року залишено без змін.

Таким чином, державним виконавцем відділу проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідно до рішення суду, з урахуванням довідок про доходи боржника, надані Управлінням Фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.07.2022 вх. № 6069 та від 06.10.2022 вх.№ 10314 та від 17.02.2023 вх.№ 2358, та постанови № 1263 Кабінета Міністрів України від 11 листопада 2022 року, Про внесення зміни до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, тобто вжиті всі дії заходи, щодо виконаннявиконавчог документа, які не суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Дана довідка-розрахунок від 18.01.2024 вихідний №11453, направлена сторонам у відповідності до вимог ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження.

Із довідки разрахунку від 18 січня 2024 року № 11453 вбачається щодо нарахованих та сплачених аліментів за період починаючи з 27.04.2022 року по 01.01.2023 рік заборгованість станом на 01.01.2023 року відсутня, також по нарахованим та сплаченим аліментам (відрахування із заробітнї плати боржника) за період починаючи з 01.01.2023 року по 01.01.2024 рік станом на 01.01.2024 рік відсутня. (а.с.10-12 том 2).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України ?Про виконавче провадження?, максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України ?Про виконавче провадження?.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

При зверненні до суду позивач просила стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 79143 грн. 00 коп., що відповідає періоду заборгованості з 27 квітня 2022 року по грудень 2022 року згідно довідки- розрахунку від 13.03.2023 року № 16920.

Як встановлено під час розгляду справи та на підставі наданих доказів заборгованість у відпвоідача перед позивачем по сплаті аліментів за судовим наказом виданим Броварським міськрайонним судом Київської області від 21 червня 2022 року у справі за № 361/1506/22 відсутня, а відтак і відсутні підстави для застосування до відповідача вимог ч.1, 2 ст. 196 СК України, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення із відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів.

Щодо стягення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі частки всіх видів заобітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття із урахуванням відповідної встановленої законодавством індексації слід зазначити наступне.

Медичним висновком № 78 від 14.06.2022 року ОСОБА_5 визнали дитиною-інвалідом віком до 18 років, що підтверджується також епікризом виписним з медичної картки стаціонарного хворого № 4834.

На імя ОСОБА_1 видано посвідчення серії НОМЕР_3 від 08 липня 2022 року для отримання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю призначеної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У виписному епікрізі з медичної картки стаціонарного хворого № 4834 відділення 11 КНП Клінічна лікарня Психіатрія від 27.05.2022 року № 2064, вбачається, що у дитини наявна алергія на Зіннат, поліноз. (а.с. 12), а також у консультативному висновку спеціаліста від 12.05.2022 року Національної дитячої спеціалізованої лікарні Охматдит МОЗ України консультативно-діагностична поліклініка, вказаний діагноз: алергічний риніт, спричинений пилком росин в ст. загострення, поліноз з макс до пилку весняних дерев і лугових трав, алергічний ларінготрахеїт, загроза розвитку бронхіальної астми. Також зазначені супутні діагнози: гострий атопічний конюктивіт, атопічний дерматит в стадії ремісії, перехресна сенсібілізація до деяких видів рослинної їжі (РR-10 синдорм), але клінічно значимі не всі.

До рекомендацій спеціалістом надані рекомендації окрім терапевтичних препаратів, зазначено ЛФК дихальний комплекс, водолікування, плавання. (а.с. 13 на звороті)

Відповідно до консультаційного висновку неврологічної клініки лікаря ОСОБА_6 від 28.04.2022 року (а.с. 11) ОСОБА_5 у звязку із поставлени діагнозом відділені наслідки постгипоксичної енцефалопатії перинатального періоду; лікворна дисциркуляція; дислалія з елементами дизартрії; гіпоталамічна дизфункція з нейро-судиними порушеннями; атактичний синдром рекомендовано: оформлення групи інвалідності по місцю проживання; діагностичне обстеження; курс реабілітації.

Також на підтвердження витрат понесених на медичне лікування дитини позивачем: фіскальний чек від 24.11.2022 на суму 337,63 гривень (хлорофіліплт олійн); фіскальний чек від 09.11.2022 суму 883,30 гривень (Енкард 3,5%); фіскальний чек від 08.11.2022 на суму 660,91 гривень (Нейроксон); фіскальний чек від 14.10.2022 на суму 105,00 гривень (Альбумінчик); фіскальний чек від 20.10.2022 на суму 304,53 гривень (Смарт Омега Бебі лимон С); фіскальний чек від 20.10.2022 на суму 282,29 гривень (Лізак, Нурофен, картка пласт. здоров`я); фіскальний чек від 06.03.2023 на суму 50400 гривень (рахунок за сплачені товари на сайті mywatershop.ua);фіскальний чек від 25.03.2023 на суму 369, 00 гривень (дитяча зубна паста); фіскальний чек від 12.03.2023 на суму 267,16 гривень (Ізофра спрей, Гематоген-натур); фіскальний чек від 20.02.2023 на суму 300, 67 гривень (Назонекс Синус); фіскальний чек від 19.02.2023 на суму 357,21 гривень (Ангін-гран, Нурофен, Анзибел пастил.); фіскальний чек від 17.02.2023 на суму 302,92 гривень (Сигніцеф краплі очі, фурацелін, гематоген); фіскальний чек від 06.03.2023 на суму 572,86 гривень (Тонзилекс Спрей, Ринт назальний спрей, Бактобліс, гематоген); фіскальний чек від 22.03.2023 на суму 324,34 гривень (Пульмікорт, Ніксар); фіскальний чек від 17.03.2023 на суму 235,65 гривень (Натрію хлорид р-н, Пульмікорт); фіскальний чек від 13.03.2023 на суму 110 гривень (Альбумінчик); фіскальний чек від 10.03.2023 на суму 273,50 гривень (Гексаспрей, Бальзам для губ); фіскальний чек від 04.03.2023 на суму 280,00 гривень ( ОСОБА_9 індивідуальне заняття); фіскальний чек від 12.03.2023 на суму 261,11 гривень (Морська вода); фіскальний чек від 05.04.2023 на суму 236,00 гривень (Гексаспрей Аерозол); фіскальний чек від 06.04.2023 на суму 540,99 гривень (Пульмікорт, Аскорил, Евкалор).

Відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що ?СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення?.

Твердження відповідача у відзиві та представника у судовому засіданні про те, що заявлені витрати охоплюються аліментними зобов`язаннями, не відповідають п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, відповідно до якого до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Отже, з огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на користь позивача на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи із 13 квітня 2023 року із урахуванням відповідної встановленої законодавством індексації.

Керуючись, ст. ст. 76-83, ст.ст. 200, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додаткові витрати на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи із 13 квітня 2023 року із урахуванням відповідної встановленої законодавством індексації.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.