Провадження № 2-з/761/463/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Обслуговуючого кооперативу «Наш Дім», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольга Валеріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шабінська Анна Вікторівна про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, визнання недійсними договорів, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Обслуговуючого кооперативу «Наш Дім», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольга Валеріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шабінська Анна Вікторівна про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, визнання недійсними договорів, визнання права власності.

Позовні вимоги позивача стосуються, зокрема неправомірності реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнання за позивачем права власності на зазначену квартиру.

Позов обґрунтований тим, що позивач 25.05.2017 року уклав попередній договір щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . 24.07.2018 року вказаний договір розірвано.

В подальшому, після укладення договору з ОК «Наш дім» та належного виконання зобов`язань, позивачу було видано Свідоцтво №М/12/173 про сплату персоніфікованого паю квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 66,50 кв.м., на дванадцятому поверсі.

Під час розгляду справи №761/24798/22 позивачу стало відомо, що нумерація квартир змінилася та тепер номер квартири, яку купував ОСОБА_1 є 171. Зробивши деталізований витяг у нотаріуса, 27.11.2023 року стало відомо що у квартири АДРЕСА_5 вже є власник та це вже друга реєстрація.

Так, під час дії договору позивача з ОК «Наш Дім», 27.05.2022 року ОК «Наш Дім» уклало Договір про пайову участь у будівництві №М/НП/7/3 з ОСОБА_2 щодо квартири АДРЕСА_5 , двокімнатна, загальна площа згідно технічного паспорту 66,9 кв.м., яку в подальшому було подаровано ОСОБА_3 .

Листом від 08.11.2022 року позивача було повідомлено про розірвання договору. Однак позивач вважає, що розірвання договору було вчинене всупереч положенням діючого законодавства та договору.

22.07.2024 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить: накласти арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_6 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що під час розгляду справи №761/24798/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Наш Дім» про визнання майнового права, спірну квартиру було двічі відчужено. Також позивач зазначає, що підставою для звернення до суду з даним позовом стало, зокрема, неправомірність реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 та необхідність визнання за позивачем права власності на зазначену квартиру.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про її задоволення за наступних підстав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 129-1 Конституція України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вказане свідчить, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 149 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи підстави та предмет даної позовної заяви, не згоду позивача із розірванням договору про пайову участь, а також те, що право власності на спірну квартиру було двічі перереєстровано, власник має можливість розпорядитись своїм майном, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню та є необхідність в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_6 , оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Обслуговуючого кооперативу «Наш Дім», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольга Валеріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шабінська Анна Вікторівна про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, визнання недійсними договорів, визнання права власності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Обслуговуючого кооперативу «Наш Дім», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольга Валеріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шабінська Анна Вікторівна про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, визнання недійсними договорів, визнання права власності - задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_6 .

Стягувач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_7 .

Боржник - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), адреса: АДРЕСА_8 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: Н.Г. Притула