Справа № 710/712/24 Провадження № 2/710/352/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого -судді Сивоконя С.С.,

секретаря судового засідання Шпиці О.Е.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог.

17.05.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла згадана позовна заява, в якій позивача просить стягнути солідарно із ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти в сумі 350 000,00 (триста п`ятдесят тисяч гривень) на підставі розписки від 13.04.2022.

Аргументи учасників справи.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 13.04.2022 до позивача звернувся відповідач ОСОБА_2 з проханням позичити їй 350 000 (триста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). Позивач погодився позичити зазначену суму коштів за умови повернення цієї суми коштів до 31.12.2023. На підтвердження передачі грошей відповідач власноруч написала розписку і отримала грошові кошти. Одна відповідач свої зобов`язання не виконала. Позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням повернути кошти, однак відповідач кошти не повертала. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області 20.05.2024 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області 20.05.2024 заяву про забезпечення позову було повернуто заявнику.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області 30.05.2024 заяву про забезпечення позову було задоволено частково.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 19/150 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, та на частки квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20450854, які належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , в межах суми боргу за позовом, тобто суми у 350 000,00 (триста п`ятдесят тисяч гривень).

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області 03.06.2024 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився подав письмову заяву у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином.

Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив на позов до суду не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому, враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 13.04.2022 ОСОБА_2 склала письмову розписку, у змісті якої вбачається, що вона одержала від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 350 000,00 (триста п`ятдесят тисяч гривень). Зобовязалася вказану суму повернути до 31.12.2023. (а.с. 3).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або невиконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно зі ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня.

У відповідності до ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Згідно зі ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 08.06.2016 ухвалив постанову у справі №6-1103цс16, предметом якої був спір стягнення боргу за договорами позики і зробив правовий висновок про те, що відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 13.12.2017 ухвалив постанову у справі №6-996цс17, предметом якої був спір стягнення боргу за договорами позики і зробив правовий висновок про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Аналогічний висновок міститься і у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 464/3790/16-ц від 16.01.2019 року, а також Постанові ВС від 23 грудня 2021 року у справі № 501/1243/20.

Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2019 року, справа № 524/4946/16-ц.

Наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 №154/3443/18.

Верховний Суд у справі №712/2941/19 від 16.02.2022 року зазначив, що використані в тексті розписки словесні обороти «позичила кошти» та «зобов`язуюсь повернути дану суму» вказують на те, що правовідносини, які склалися між сторонами щодо передачі грошових коштів, є позикою, а сама розписка є доказом не лише факту укладення договору позики, а й передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики від 13.04.2022 на термін до 31.12.2023.

За змістом розписки, підписаної ОСОБА_2 вбачається що відповідач отримав кошти у розмірі 350 000,00 грн із зобов`язанням повернення до 31.12.2023.

Факт складання наявної в матеріалах справи розписки саме відповідачем ОСОБА_2 не спростовано.

Доказів, які б підтвердили безгрошовість укладеного між сторонами правочину та докази належного виконання ОСОБА_2 зобов`язань з повернення позики суду не надано.

Відповідач не надав жодних доказів того, що він не отримував позичених коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт наявності у позивача спірної розписки відповідача від 13.04.2024 про отримання грошей свідчить про невиконання ОСОБА_2 , як боржником, зобов`язання за договором позики.

Згідно ч.1 ст. 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Оскільки позивач надав до суду докази існування договору позики між ним та відповідачем ОСОБА_2 , а відповідачі не надав до суду доказів недійсності цього договору позики, а також того, що не отримував від позивача грошових коштів в розмірі 350 000,00 грн, і в той же час ухиляється від повернення позивачеві позичених коштів в повному розмірі, а тому суд вважає, що позов потрібно задовольнити.

Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 4106,00 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 207, 526, 530, 546, 549, 611, 625, 626, 627, 628, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ч.ч.5,6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керуючись ст.ст. 12, 13, 60, 76-81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 274-279, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , інші дані про особу суду невідомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 15.12.1999, інші відомості про особу суду не відомі, заборгованість за договором позики б/н від 13.04.2022 року, в розмірі 350 000,00 грн. (триста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , інші дані про особу суду невідомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 15.12.1999, інші відомості про особу суду не відомі, судовий збір у розмірі 4106,00 грн (чотири тисячі сто шість гривень 00 копійок).

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 30.05.2024 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя С.С. Сивокінь