Провадження № 2-н/537/1169/2024
Справа № 537/3343/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2024 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., перевіривши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію,

встановив:

ТОВ «Полтаваенергозбут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію, що виникла в період з 01.03.2020 по 31.05.2024, в сумі 1808,40 грн. та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Суддя розглянувши заяву та додані до неї матеріали встановив наступне.

За положеннями ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України,до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна тривалість якої встановлюється у три роки.

Як вбачається із наданих заявником документів, а саме розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію та її оплати по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № від 01.01.2019 за період з 01.04.2020 по 31.05.2024, заборгованість складає 4787,74 грн.

Оскільки заява про видачу судового наказу подана до суду в червні 2024 року, а заборгованість виникла в строк, що перевищує строк позовної давності, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

В п. 5 ч.1 ст.165 ЦПК України закріплено, що суддя відмовляєу видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність обставин, які вказують на перевищення позовної давності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачене надання строку для усунення недоліків, суд вважає за необхідне в заяві про видачу судового наказу - відмовити.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 ЦПК України, не позбавляє заявника права звернутися з такими самими вимогами в порядку позовного провадження, та відповідно доводити факт переривання позовної давності, у разі подання боржником заяви про застосування позовної давності.

Таким чином, вбачається наявність підстав для відмови у видачі судового наказу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.161,163-166 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Маханьков О.В.