Справа № 759/4668/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9771/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Сенько М.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Кобижчи Олександра Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва 08 березня 2024 року про повернення зустрічного позову, постановлену у складі судді Сенька М.Ф., у цивільній справі №759/4668/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Просила суд визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 травня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

07 липня 2022 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва постановлено перейти від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження подати суду відзив на позовну заяву та всі наявні в нього докази, які стосуються предмету спору, з одночасним направленням копії відзиву та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій.

05 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, в якому просив припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 та визнати за ним право власності на вказану частку квартири.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду адвокат Кобижча О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, щоухвалу суду від 07 липня 2022 року, якою надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали на подання відзиву на позовну заяву, відповідач і його представник отримали 19 липня 2022 року, а відтак, зустрічна позовна заява була подана з порушенням вимог ч. 1 ст. 193 ЦПК України. Разом з тим, дане твердження суду не відповідає дійсності, оскільки, хоча повідомлення про надходження до Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС даної ухвали і надійшло на електронну скриньку ОСОБА_1 19 липня 2022 року, сама ухвала була завантажена до підсистеми Електронний суд ЄСІТС лише 24 липня 2023 року. При цьому, сама позовна заява з додатками була завантажена до підсистеми Електронний суд ЄСІТС лише 21 вересня 2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, суд першої інстанції виходив з того, що зустрічну позовну заяву подано з пропуском строку її подання.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в травні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 травня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також роз`яснено, що не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті, відповідач має право надіслати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу, іншому відповідачу та третій особі у справі копії відзиву та доданих до нього документів.

07 липня 2022 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва постановлено перейти від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження подати суду відзив на позовну заяву та всі наявні в нього докази, які стосуються предмету спору, з одночасним направленням копії відзиву та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій.

Дану ухвалу відповідач і його представник отримали 19 липня 2022 року, на що вказують довідки про отримання електронного листа (т.1, а.с. 37, 38).

05 жовтня 2022 року адвокат Кобижча О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, в якому просив припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 та визнати за ним право власності на вказану частку квартири.

Відтак, ОСОБА_1 пред`явив зустрічний позов з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі Мельник проти України (Melnyk v. Ukraine заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням. Проте, питання про поновлення встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України строку для пред`явленням зустрічного позову ОСОБА_1 , не порушував.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зустрічну позовну заяву подано з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України та повернув її відповідачу ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду від 07 липня 2022 року, якою постановлено перейти до розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі була завантажена до підсистеми Електронний суд ЄСІТС лише 24 липня 2023 року, а копія позовної заяви з додатками була завантажена до підсистеми Електронний суд ЄСІТС лише 21 вересня 2022 року, а тому саме з цієї дати почав відраховуватись строк відповідачу для подання зустрічного позову, є безпідставними, оскільки положеннями ЦПК України чітко визначено строк для подання зустрічного позову, який не залежить від переходу розгляду цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Виходячи з положень ст. 193 ЦПК України, ОСОБА_1 мав можливість подати зустрічний позов після отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Натомість таким правом ОСОБА_1 не скористався.

Крім того в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року судом повторно наголошено про п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання саме ухвали про відкриття провадження на подання відповідачем суду відзиву на позовну заяву та всіх наявних в нього доказів, які стосуються предмету спору.

Як вбачається з доданих до апеляційної скарги документів, ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження у справі отримав на його електронну адресу 13 червня 2022 року, що в свою чергу також свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про пред`явлення зустрічного позову з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України (т.2, а.с. 109).

Водночас, колегія суддів зауважує, що повернення зустрічного позову не позбавляє відповідача ОСОБА_1 права звернутися до суду з позовом в загальному порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кобижчи Олександра Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва 08 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді