Справа № 513/548/24
Провадження № 2/513/602/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вельчевої Наталі Михайлівни до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

у квітні 2024 року представник позивачки адвокат Вельчева Н.М. звернулась до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 , який належав його батьку ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтувала тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить, серед іншого, будинок садибного типу АДРЕСА_1 .

15 березня 2024 року позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини та нотаріусом була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 .

Однак, позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки нотаріус відмовив йому через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця на зазначений будинок.

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 (а.с. 87).

Ухвалою суду від 10 червня 2024 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 118).

Позивач та його представник адвокат Вельчева Н.М., належним чином повідомлені про розгляд справи до суду не з`явились. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити (а.с. 116).

Відповідачка ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала (а.с. 94).

Дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до наступного.

Згідно технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований до введення в дію ЦК України, рік побудови 1977 (а.с. 14-16), тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно ст. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х), кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Згідно з довідкою Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району від 18.03.2024 року за № 164, відповідно даних погосподарської книги за 2016-2023 роки о/р 0892/1, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 рахується ОСОБА_3 (а.с. 27, 30).

Рішенням виконавчого комітету № 68 від 20.08.1993 року "Про виділення земельних ділянок громадянам в приватну власність" передано у власність земельні ділянки громадянам, серед яких під номером 292 зазначений ОСОБА_3 : в приватну власність - для обслуговування житлового будинку 0,08 га, для ведення особистого господарства 0,25 га; в постійне користування - для ведення особистого господарства 0,27 га (а.с.25-26).

Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 16 квітня 2024 року складає 151390,00 гривень (а.с.32-77).

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частинами 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пункт 9 частини 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як видно з паспорту НОМЕР_1 , виданого 07 жовтня 2004 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я та по батькові позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09 жовтня 1987 року Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області, батьками позивача ОСОБА_1 зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.10).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зоря Саратського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 12 лютого 2010 року Зорянською сільською радо Саратського району Одеської області (а.с. 11).

ОСОБА_3 до дня своєї смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 165 від 18.03.2024 року Зорянського старостинного округу Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області. На момент смерті разом з ним за цією адресою проживали та вели спільне господарство: дружина ОСОБА_2 , 1952 року народження, син ОСОБА_1 , 1987 року народження, невістка ОСОБА_4 , 1988 року народження (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 .

15 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 як спадкоємці за законом першої черги подали приватному нотаріусу Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакову І.І. заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 ..

15 березня 2024 року приватним нотаріусом заведено спадкову справу, свідоцтва про право на спадщину за законом не видавались. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.97-115).

Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 19 березня 2024 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я спадкодавця (а.с. 13).

Згідно з частиною 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до частин 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З копії спадкової справи вбачається що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявами про прийняття спадщини за законом звернулись два спадкоємця: дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 ..

Відповідно до частини 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Позивач та відповідачка у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , а тому є власниками спадщини в рівних частках з часу відкриття та можуть захищати свої порушені права володіння та користування успадкованим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

За частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За встановлених обставин позов підлягає частковому задоволенню в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спадкового майна.

Вимоги позивача в іншій частині не знайшли підтвердження, а тому в їх задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 258 - 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вельчевої Наталі Михайлівни до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу під номером АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволені решти позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 23 липня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 07 жовтня 2004 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Вельчева Наталя Михайлівна, РНОКПП НОМЕР_5 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 004529 від 27 серпня 2021 року, видане Радою адвокатів Одеської області, АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 03 квітня 2000 року, РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя А. І. Бучацька