Справа № 303/7605/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Кожух О.А., Мацунич М.В.

з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 листопада 2023 року, у справі № 303/7605/23 ( Головуючий Курах Л.В.)

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог що до предмету спору: орган опіки та піклування у справах дітей Чинадіївської селищної ради про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення шлюбних відносин діти залишилися на повному її вихованні та утриманні.

Позивачка зазначає, що з 2017 року батько дитини стосунків із дітьми не підтримує, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, матеріально їх не забезпечує, діти проживають з нею та знаходиться на повному її утриманні.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22.04.2017 року стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі по 800 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Оскільки на даний час у відповідача існує заборгованість по аліментам, він ухиляється від виконання батьківських обов`язків, просила позивачка суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за судовим рішенням від 22 лютого 2017 року в розмірі по 800 гривень на кожного до 1500 гривень.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів які стягуються на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22.02.2017 року аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 гривень судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, позивачкою подана апеляційна скарга в якій ставиться питання про зміну рішення у цій частині та позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей, так як відповідач жодним способом і методом не повідомив ні суд, ні позивача про свої наміри виправити свої наміри виправити свою вину поведінку відносно дітей та хоча б обіцянками виправити своє ухилення від батьківських обов`язків. Висновок органу опіки є належним доказом, який прямо вказує на ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 листопада 2023 року у частині збільшення розміру аліментів, які стягуються на підставі цього ж суду від 22.02.2017 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сторонами не оскаржено і рішення суду в цій частині набрало законної сили відповідно до ст..273 ЦПК України.

Предметом перегляду рішенням суду першої інстанції в апеляційному порядку є апеляційна скарга ОСОБА_1 про відмову у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей.

Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з14 червня 2008 року, і від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22 лютого 2017 року, шлюб між сторонами розірвано і стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Так відповідно до висновку органу опіки та піклування Чинадіївської селищної ради від 20.09.2023 року № 02-21/1519 вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин,враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305 св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18 (провадження № 61-18535 св20) зазначено що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

У рішенні по справі « Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів реальної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими ( параграф 100). Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатися виправданим лише за виняткових обставин.

У частині 6 статті 19 СК України встановлено що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересом дитини.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч 1 ст.81 ЦПК України).

При відмові у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги висновок органу опіки піклування, так як такий має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду і не містить відомості щодо наявності виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування ОСОБА_2 своїми обов`язками та які б були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення його батьківських прав.

Надані позивачем суду докази не свідчать про злісне ухилення відповідача від виховання дітей, свідоме нехтування ними батьківськими обов`язками, його вину поведінку щодо дітей.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини, які виникли між сторонами,яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин із посиланням на докази,відхилені судом та мотиви їх відхилення відображені у рішенні суду обґрунтовано відмовив у задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у частині позбавлення батьківських прав.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовуються висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 липня 2024 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой