ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/754/22 Номер провадження 22-ц/814/1620/24Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справуза апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Олійник Лілії Михайлівни

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2023 року, ухвалене суддею Зоріною Д.О., повний текст рішення складено - 18 грудня 2023 року

у справі за позовом АТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2022 АТ «Полтаваобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, в якому просило суд стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь вартість недорахованої електричної енергії внаслідок порушення ПРРЕЕ у розмірі 47 586,92 грн.; вартість виконаних робіт (проведення позачергової технічної перевірки) в сумі 589,82 грн., понесені судові витрати в сумі 2 481,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 14.12.2021 представниками АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії під час проведення технічної перевірки на об`єкті споживача за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, що не є власністю оператора системи розподілу, поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням системи обліку. Самовільне підключення виконано приховано, дротом від ввідних дротів у будинку на окрему розетку, що призвело до несанкціонованого відбору електричної енергії. При включенні навантаження у дану розетку, лічильник не працює, а напруга в розетці є. Виявити дане порушення при контрольному огляді можливості не було. Спожита таким чином електрична енергія розрахунковим приладом обліку не обліковувалась і не оплачувалась, що є порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії. 14.12.2021 представниками АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії складено акт № 004134 про порушення. Протоколом від 29.12.2021 № 37 комісії з розгляду Актів про порушення на підставі п.п. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ визначено обсяг та вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ по складеному Акту № 004134 від 14.12.2021 за період 365 днів з 14.12.2020 по 14.12.2021. У відповідності до ПРРЕЕ відповідачеві проведено розрахунок обсягу і вартості спожитої та неоплаченої електричної енергії та виставлено рахунок на суму 47 586,92 грн. Добровільно відповідачі погашати заборгованість відмовляються, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Крюківського районного суду Полтавської області від 28.07.2023 року за клопотанням сторони позивача первісних відповідачів у цивільній справі №537/754/22 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 замінено на належного відповідача ОСОБА_1 (т.1 а.с. 198-199).

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.12.2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» вартість недоврахованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії в розмірі 47 586,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» вартість виконаних робіт (проведення позачергової технічної перевірки) в розмірі 589,82 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» судовий збір у розмірі 2481 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 14.12.2021 за фактом порушення ПРРЕЕ у присутності споживача ОСОБА_3 був складений Акт про порушення № 004134 у 2-х примірниках. Зауважень до складання Акту у ОСОБА_3 не було. 29.12.2021 на засіданні комісії по розгляду актів ОСОБА_3 зазначив, що не згоден з прийнятим рішенням, при цьому не конкретизуючи з чим самим пов`язано заперечення останнього, чи з порушенням процедури виявленого працівниками позивача правопорушення, чи з розміром нарахованих збитків. Доказів, які б спростовували обставини, викладені в Акті № 004134 від 14.12.2021, стороною відповідача не надано та про наявність таких доказів останніми не зазначено. При цьому, судом першої інстанції враховано, що письмовий договір про користування електричною енергією між сторонами не укладений, проте відповідач ОСОБА_3 як спадкоємець померлої ОСОБА_2 від послуг електропостачання не відмовлявся, їх отримував, ними користувався, тобто, між позивачем та відповідачем наявні фактичні договірні зобов`язання з приводу електропостачання і саме тому, суд визвав доведеним той факт, що ОСОБА_3 , проживаючи після смерті своєї матері ОСОБА_2 у зазначеному домоволодінні, і, як наслідок, є споживачем, порушив Правила користування електричною енергією, що призвело до того, що спожита ним таким чином електрична енергія розрахунковим приладом обліку не обліковувалась, ним не оплачувалась, але споживалася. На підставі вимог чинного законодавства та обґрунтованості причетності споживача ОСОБА_3 до виявленого правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення саме з ОСОБА_1 завданої останнім матеріальної шкоди, оскільки відповідач ОСОБА_1 є спадкоємицею померлого ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 273/10.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Олійник Л.М., посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухвалені рішення суд не взяв до уваги, той факт що, позовна заява 25.03.2022 подана АТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 первісних відповідачів. При цьому, позивач не перевірив інформацію щодо зареєстрованих осіб за даною адресою, оскільки ще ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Зазначає, що вимоги п.1 ч.1 ст.251, п.1 ч.1 ст.253 ЦПК України підлягають застосуванню виключно у разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі. Тобто правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі. ЦПК не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, отже провадження у даній справі щодо померлої ОСОБА_2 не підлягало відкриттю. Вважає, що позивачем не було встановлено особу, яка вчинила вказане правопорушення. У матеріалах справи відсутні будь які докази того, що саме первісним відповідачем було вчинене правопорушення. На момент складення акту про порушення ОСОБА_1 не була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та не є споживачем електричної енергії. Про наявність позаоблікового підключення, виявлення якого відбулось лише за допомогою спеціального технічного обладнання, ОСОБА_1 знати не могла. Враховуючи вищевикладене зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення мав врахувати вказані обставини, а також те, що ОСОБА_1 є правонаступником після смерті ОСОБА_3 тобто лише з 25.08.2022. Крім того вважає, що у розрахунку вартості необлікованої електроенергії по акту № 004134 від 14.12.2021 року, складеного позивачем, використані некоректні дані, а саме враховано під час розрахунку кількість календарних днів порушення, а не робочих, оскільки відповідно до п. 8.4.8 ПРРЕЕ при розрахунку вартості необлікованої електричної енергії для споживачів, у яких відсутні договірні відносини з оператором системи, та побутових споживачів, за робочий день приймається календарний день.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Полтаваобленерго» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, 14.12.2021 представниками АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії під час проведення технічної перевірки на об`єкті споживача за адресою: АДРЕСА_1 у присутності користувача ОСОБА_3 , який допустив контролерів до домоволодіння, було виявлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, про що відповідно до пункту 8.2.5 ПРРЕЕ представниками позивача складено Акт № 004134 про порушення (а.с. 9-10).

Зі змісту зазначеного вище документу та переглянутого у судовому засіданні відеозапису, яким зафіксовано обставини виявленого правопорушення, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 будь-яких заперечень щодо останнього або неправомірності дій працівників АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії в акті не зазначив, підписавши його.

29.12.2021 відбулося засідання комісії з розгляду Акту про порушення № 004134 від 14.12.2021 за участю первісного відповідача ОСОБА_3 , якій зазначив, що з рішенням не згоден, при цьому не конкретизуючи з чим самим пов`язано заперечення останнього чи з порушенням процедури виявленого працівниками позивача правопорушення чи з розміром нарахованих збитків (а.с. 13).

Відповідно до розрахунку збитків за Актом про порушення ПРРЕЕ № 004134 від 14.12.2021, вартість необлікованої електричної енергії складає 48 176,74 грн, що підтверджується протоколом засідання комісії по розгляду Акту про порушення № 37 від 29.12.2021 (а.с. 14).

Доказів, які б спростовували обставини, викладені в Акті № 004134 від 14.12.2021, стороною відповідача не надано та про наявність таких доказів не зазначено.

Як вбачається із матеріалів справи і не заперечується учасниками судового розгляду, протокол засідання комісії по розгляду Акту про порушення, яким визначено вартість необлікованої спожитої електричної енергії, не оскаржувався. На даний час цей протокол залишається чинним.

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Згідно з п. 8.4.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється виходячи з: вартості середньомісячних витрат оператора системи на купівлю однієї кіловат-години(кВт·год)електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передачі та розподілу у період порушення споживачем цих Правил (Ц, грн/кВт·год); величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (Wдоб, кВт·год); кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил (Д, день).

Відповідно до підпункту 5 п. 8.4.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил): у разі виявлення у споживача порушення, зазначеного в підпункті 7 пункту 8.4.2 цієї глави, - з дня останньої технічної перевірки або набуття споживачем права власності/користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати набуття споживачем права власності/користування на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення;

Зазначеною вище главою ПРЕЕ також передбачено що для побутових споживачів за робочий день приймається календарний день і саме тому заперечення сторони відповідача щодо некоректності проведених розрахунків є такими що суперечать вимогам нормативного акту що регламентує порядок нарахування збитків за зазначене вище правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач фізична особа, у тому числі фізична особа підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Згідно з п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Стаття 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», крім інших, встановлює обов`язок індивідуального споживача забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу.

Пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ передбачено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Також судом першої інстанції враховано правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/17955/17 від 14.01.2020 року, згідно якого вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Сторона відповідача, як на підставу своїх заперечень щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди посилається на ту обставину, що а ні первісний відповідач ОСОБА_3 , а ні замінений відповідач ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем останнього, не є споживачами електричної енергії домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони не укладали договір з позивачем на постачання електричної енергії і, як наслідок, не є особами, які завдали шкоди та збитків.

Вирішуючи питання щодо правомірності стягнення завданої шкоди з відповідача ОСОБА_1 як спадкоємиці померлого ОСОБА_3 , суд першої інстанції прийняв до уваги ту обставину, що він є спадкоємцем власника домоволодіння, в якому було виявлено порушення користування електричною енергією, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 23 від 01.02.2010 (а.с.109)

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 273/10, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с. 112).

При цьому, суд першої інстанції звернув увагу на той факт, що при зверненні із відповідною заявою ОСОБА_3 , адресою проживання останнього було зазначено домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як ця адреса є і зареєстрованим місцем проживання останнього, що підтверджується витягом з домової книги (а.с. 117) та довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 08.10.2021, за змістом якої вбачається що ОСОБА_3 зареєстрований за зазначеною вище адресою з 2001 року і по теперішній час (а.с. 129).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

В силу частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59 цс13 та від 18 листопада 2015 року у справі № 6-582цс15, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Водночас, судом першої інстанції встановлено, що письмовий договір про користування електричною енергією між сторонами не укладений, проте відповідач ОСОБА_3 як спадкоємець померлої ОСОБА_2 від послуг електропостачання не відмовлявся, їх отримував, ними користувався, тобто, між позивачем та відповідачем наявні фактичні договірні зобов`язання з приводу електропостачання і саме тому суд визнав доведеним той факт, що ОСОБА_3 , проживаючи після смерті своєї матері у зазначеного домоволодінні, і, як наслідок, є споживачем, порушив Правила користування електричною енергією, що призвело до того, що спожита ним таким чином електрична енергія розрахунковим приладом обліку не обліковувалась, ним не оплачувалась, але споживалася.

При цьому, судом першої інстанції враховано правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 року у справі № 910/17955/17 та у постанові Верховного Суд від 21.04.2021 року у справі № 902/647/20.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Предметом даного спору є відшкодування вартості недорахованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Згідно ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі за текстом скорочено НКРЕКП) від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі за текстом скорочено ПРРЕЕ), які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Згідно з п. 1.2.15. Правил, на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

В пункті 1.1.2. ПРРЕЕ наведено визначення термінів: - необлікована електрична енергія обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно; - облаштування вузла обліку здійснення комплексу організаційно-технічних заходів з організації вимірювання на об`єкті споживача з метою обліку обсягів електричної енергії та величини потужності, що використовується в певний момент та/або період часу.

Відповідно до вимог п. 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи розподілу має право, зокрема, проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії.

За визначенням п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 4) здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; 5) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 6) забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; 20) не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача; 22) утримувати власні мережі у стані, що відповідає вимогам нормативних документів.

Пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.

Судом першої інстанції правильно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ПАТ «Полтаваобленерго» здійснювало постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Спадкоємцем померлої є ОСОБА_3 , що підтверджується копією спадкової справи № 273/10 (т. 1 а.с. 110-131). ОСОБА_3 фактично споживав електричну енергію, не звертаючись у філію із заявою про укладення договору та переоформлення особового рахунку.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було встановлено особу, яка вчинила вказане правопорушення, що у матеріалах справи відсутні будь які докази того, що саме первісним відповідачем було вчинене правопорушення, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки факт відсутності договору про надання послуг електропостачання сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг та відшкодування завданих збитків, матеріали справи містять достовірні докази реєстрації та проживання первісного відповідача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто він був споживачем наданих позивачем послуг після смерті ОСОБА_2 та станом на день проведення перевірки представниками позивача 14.12.2021.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що ПАТ «Полтаваобленерго» здійснювало постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_3 як спадкоємець ОСОБА_2 станом на 14.12.2021 року від користування послугами не відмовлявся, а фактично такими послугами користувався.

Оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з електропостачання ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносини не є підставою для звільнення від обов`язку відшкодування збитків.

Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

При цьому, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що матеріалами справи достовірно підтверджено, що ОСОБА_3 з жовтня 2001 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , й фактично проживав за вказаною адресою, тобто, між позивачем та відповідачем наявні фактичні договірні зобов`язання з приводу електропостачання і саме тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним факт, що ОСОБА_3 , проживаючи після смерті своєї матері у зазначеному домоволодінні, і, як наслідок, є споживачем, порушив Правила користування електричною енергією, що призвело до того, що спожита ним таким чином електрична енергія розрахунковим приладом обліку не обліковувалась, ним не оплачувалась, але споживалася. Факт порушення споживачем Правил користування електричною енергією, що полягала в «самовільному підключенні електропроводки до електричної мережі поза приладом обліку з метою без облікового споживання електричної енергії» відповідачем ОСОБА_3 за життя у встановленому чинним законодавством порядку не оскаржено. Рішення комісії, оформлене протоколом №37 від 29.12.2021, на час судового розгляду даної справи є чинним.

Доводи апеляційної скарги щодо помилково проведених розрахунків суми нарахованої заборгованості, то такі доводи є безпідставними, оскільки суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правильність обрахунку заявленої суми збитків виходячи з кількості робочих днів електромережі споживача, оскільки згідно пп.4. п.8.4.8. Правил для побутових споживачів за робочий день приймається календарний день.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спору правильно застосовані норми матеріального права та обґрунтовано задоволені позовні вимоги.

Крім того, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі, то ці доводи не є обов`язковою підставою скасування правильного по суті судового рішення, з врахуванням наступного. Позивачем було пред`явлено позов до первісних відповідачів ОСОБА_2 , з якою було укладено договір № 105403 від 12.09.2009 про користування електричною енергією та її ім`я було відкрито особовий рахунок, та до ОСОБА_3 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Як вже було зазначено, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 спадкоємцем її прав та обов`язків став ОСОБА_3 , що підтверджується копією спадкової справи № 273/10 (т. 1 а.с. 110-131). У свою чергу після смерті ОСОБА_3 правонаступником його прав та обов`язків є ОСОБА_1 . При цьому, нотаріусом було роз`яснено ОСОБА_1 положення ст. 1231 ЦК України (т.1 а.с. 182), згідно яких до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Таким чином, помилкове відкриття провадження у справі за позовом АТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_2 та допущення правонаступництва після ОСОБА_2 не змінює обґрунтованих висновків суду першої інстанції про порушення первісним відповідачем ОСОБА_3 . ПРРЕЕ, відповідальності за вчинене правопорушення та необхідності відшкодування збитків.

Враховуючи те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно копії спадкової справи № 145/2022 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 спадкоємцем спадкового майна за законом є його дочка ОСОБА_1 . Однак, у матеріалах справи відсутні докази щодо вартості цього майна, що не дає змогу суду зробити достовірний висновок про достатність вартості спадкового майна для погашення збитків перед позивачем.

З врахуванням наведеного, резолютивну частину рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 визначеної судом заборгованості слід доповнити словосполученням «в межах вартості спадкового майна».

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Олійник Лілії Михайлівни залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2023 року змінити. Доповнити резолютивну частину рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» вартості недоврахованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії у розмірі 47 586,92 грн., вартості виконаних робіт (проведення позачергової технічної перевірки) у розмірі 589,82 грн. в межах вартості спадкового майна.

В іншій частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 липня 2024 року.

СУДДІ: Дорош А.І. Лобов О.А. Триголов В.М.