Справа № 209/5485/24
Провадження № 2-з/209/38/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

26 липня 2024 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Лобарчук О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ворон Артем Ігорович про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник- адвокат Ворон Артем Ігорович, звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати об`єктом спільної власності ОСОБА_1 , РНОК1І1І НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 : квартиру № 59 загальної площі 78,8 кв.м., житлової площі 51,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку: квартири № 59 загальної площі 78,8 кв.м., житлової площі 51,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частку: квартири № 59 загальної площі 78,8 кв.м., житлової площі 51,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно до позовної заяви долучено заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.Позов обґрунтовано тим, що зазначене спірне майно було набуте Відповідачем під час шлюбу, а тому воно підлягає визнанню спільним сумісним майном подружжя із присудженням Позивачу !/г частини цього майна, враховуючи ст. 69 СК України про те, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу; ч.І ст. 70 СК України про те, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; ч. 1, 4 ст. 71 СК України про те, що якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

В даний час право власності на спірну квартиру зареєстровано виключно за Відповідачем ОСОБА_2 , яка може у будь-якій час здійснити відчуження майна будь-яким способом іншим особам, що, в свою чергу, може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити ефективний захист прав Позивача в межах даної цивільної справи.

У випадку відчуження Відповідачем спірного майна у період розгляду справи, та у подальшому прийняття судом рішення про задоволення позову Позивача - розгляд такої справи втратить свій сенс та взагалі унеможливить виконання такого судового рішення, оскільки позбавить можливості відновлення становища позивача у стані, яке існувало до порушення її прав.

Таким чином, неприйняття заходів забезпечення позову може зробити утрудненим або неможливим виконання рішення суду, а отже, Суд має дійти до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому Суд має врахувати усталену практику Верховного Суду про те, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Так, у разі подання позову Відповідач, якщо немає відповідних обмежень, може у будь-який момент розпорядитися коштами та відчужити майно. І це у майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Цю аксіому нещодавно констатував Верховний Суд (постанова від 11.12.2023 у справі № 904/1934/23).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як вбачається із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Тож обраний позивачем засіб забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно, яке є предметом спору, є пропорційним заявленим позовним вимогам.

З огляду на предмет позову, невжиття вказаних засобів забезпечення позову дійсно може істотно ускладнити виконання рішення суду про поділ нерухомого майна між позивачем та відповідачем (якщо таке рішення буде прийнято судом), оскільки на час прийняття рішення судом по суті спору квартира, яка є предметом спору може бути відчужена (з огляду на зареєстроване право власності на відповідачку одноособово, про що позивач надав документи, та відсутність будь-яких перешкод у її відчуженні або зміні її правового та фактичного статусу у будь-який момент), і тоді для ефективного захисту прав позивача (якщо суд дійде до висновку що його права дійсно були порушені, і що вони підлягають судовому захисту), йому доведеться додатково вирішувати питання повного відновлення порушеного права.

При цьому суд враховує, що за позовом позивач претендує не на всю квартиру, а тільки на 1/2 її частку, але зважаючи, що на даний момент квартира є цільним об`єктом, арешт цієї квартири повністю шляхом заборони вчиняти із нею дії, спрямовані на її відчуження, являються пропорційними заходами забезпечення позову про поділ цієї квартири, зважаючи на це.

Таким чином, заяву про забезпечення позову слід задовольнити до набрання законної сили судовим рішенням про задоволення чи відмову у задоволенні позову (повністю чи частково) або про залишення позову без розгляду чи закриття провадження у справі.

Окремо, суд вважає за необхідне відзначити, що з огляду на положення частини 1 та частини 3 статті 154 ЦПК України, суд не бачить підстав для застосування зустрічного забезпечення, враховуючи застосовані судом засоби забезпечення позову, у їх співвідношенні із таким поняттям, як збитки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ворон Артем Ігорович про забезпечення позову- задовольнити повністю.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , та належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Застосувати даний захід забезпечення позову - до набрання законної сили рішенням суду.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручено у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: О.О.Лобарчук