ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3501/24 Справа № 243/5664/23 Суддя у 1-й інстанції - Агеєва О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

секретар судового засідання - Бортник В.А.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року, та додаткове рішенняСлов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 березня 2024 року ухваленні суддею Агеєвою О.В., повний текст судового рішення складено 11 січня 2024 року, повний текст додаткового судового рішення складено 04 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ

В жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , 1951 року народження. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії у розмірі 142473,92 грн.

Після отримання свідоцтва про право власності на 1/2 частку спадкового майна, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для отримання 1/2 частки недоотриманої пенсії в розмірі 71236,96 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовило позивачці у виплаті належних їй коштів, оскільки нарахування недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право власності чинним законодавством не передбачено.

Просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача недоотриману пенсію розмірі 71236,96 грн., яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений судовий збір та понесені витрати на правничу допомогу.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 71236,96 грн., які належать їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 13 липня 2023 року, державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, Сальніковою З.В.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Додатковим рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 березня 2024 стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

Не погодившись із ухваленим рішенням відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав апеляційну скаргу, просив рішення скасувати та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

На обґрунтування скарги представник відповідача зазначила, що спадкодавець ОСОБА_3 перебував на обліку в Пологівському об`єднаному управлінні ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію за віком. Виплата пенсії ОСОБА_4 припинена з 01.03.2018 року. Як внутрішньо переміщену особу ОСОБА_3 було взято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на підставі його заяви від 30.10.2018 в м. Слов`янськ. Заборгованість за період з 01.03.2018 по 31.05.2019 року складає 143006, 10 грн. Протягом 2022 року відповідачем погашено 530 грн. та 2,18 грн., залишок пенсійних виплат ОСОБА_3 складає 142473,92 грн. Пенсійна справа знята з обліку з 01.02.2023 в зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі на додаткове рішення представник відповідача заперечив право підстави для стягнення з нього витрат на правову допомогу, оскільки на його думку, матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження їх розміру, вони не відповідають критеріям розумності, складності справи а також співмірності до ціни позову.

У відзиві на апеляційні скарги представник позивача просила їх залишити без задоволення, а рішення суду як законні та обґрунтовані залишити без змін .

Заслухавши суддю- доповідача, вислухавши думку представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павел О.Ю., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторони відповідача не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно до свідоцтва про одруження, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 15 березня 2004 року уклали шлюб у ВРАЦС Гірницького районного управління юстиції м. Макіївки Донецької області.

Згідно до свідоцтва про смерть, виданого 17 лютого 2023 року ВДРАЦС у місті Одесі Піденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 липня 2023 року, державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, Сальніковою З.В. вбачається, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина ОСОБА_1 - 1/3 частка, ОСОБА_5 - 1/3 частка, та онука ОСОБА_6 - 1/3 частка.

Свідоцтво про право власності на частку недоотриманої пенсії видано позивачці по даній справі ОСОБА_1 . Сума вищезазначених коштів - 71236,96 грн.

Згідно свідоцтва про право власності, виданого 13 липня 2023 року, державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_1 є пережившою дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу.

Спільне майно складається з недоотриманої пенсії у розмірі 142473,92 грн. з відповідними до сплати відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться в Головному управлінні пенсійного фонду України в Донецькій області, належного спадкодавцю на підставі довідки, виданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.04.2023 за №0500-0205-8/34842.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про виплату їй належної частки пенсії згідно свідоцтва про право власності на частку недоотриманої пенсії у сумі 71236,96 грн.

29 серпня 2023 року Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області позивачці було надано відповідь, в які зазначено, що сума нарахованої на підставі свідоцтва про право на спадщину частки недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_3 , яка обліковується в Переліку, підлягає виплаті в межах відповідного фінансового регресу.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходив з того, що позивач набула права власності на частку недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_3 , що підтверджено Свідоцтвом про право власності, виданого 13 липня 2023 року, державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, Сальніковою З.В. відповідно до законодавства України, тому ці кошти в сумі 71236,96 грн. (142473,92 грн. /2) повинні бути виплачені позивачу, як майно, яке є власністю позивача. Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, що підтверджено відповідачем у наданому ним листі.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони Відповідача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до норм ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

У відповідності до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст. 1227 ЦК України.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 130/2319/17- ц (провадження № 61-17641св19) вказано, що: «статтями 34, 71 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя. Після смерті одного із подружжя, відкривається спадщини тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого із подружжя у об`єкті, який є спільним сумісним майно, не входить до складу спадщини. Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Окрім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Під час судового розгляду справи суд першої інстанції встановив, що сума невиплаченої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в спадковій частці позивача 1/2 складає 71236,96 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що з відповідача підлягають стягненню на корсить позивача грошові кошти в сумі ОСОБА_8 , яка становить 71236,96 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.2023.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про повне задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Колегія суддів також не може погодитися із доводами апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції щодо відсутності доказів їх понесення та неспівмірності витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн. з огляду на ціну позову, яка складає 71236,96 грн. До матеріалів справи долучено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги , Акт приймання-передачі наданих послуг за цим договором та прибутковий касовий ордер.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року та додаткове рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 23 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: