Справа № 522/8830/24
Провадження № 2-з/522/236/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши заяву представника позивача адвоката Попова Володимира Володиимровича про забезпечення позову від 09 липня 2024 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2024 року матеріали цивільної справи були направлені для розгляду по суті судді ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 12 червня 2024 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просить суд:

-заборонити до набрання законної сили рішенням суду у справі ТОВ «Одеський механічний завод» видавати ОСОБА_2 будь-які документи (акти, довідки, тощо), що можуть бути підставою для реєстрації права власності за нею на квартиру загальною площею 66,40 кв.м на 9-тому поверсі секція 2.2 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу майнових прав №2.2/200 від 15 грудня 2021 року;

-заборонити до набрання законної сили рішенням суду у справі державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих органів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження,здійснювати реєстраційні дії щодо реєстрації прав власності за ОСОБА_2 на квартиру загальною площею 66,40 кв.м на 9-тому поверсі секція 2.2 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу майнових прав №2.2/200 від 15 грудня 2021 року.

Крім того 09 липня 2024 року до суду від представника позивача адвоката Попова В.В. надійшла аналогічна заява про забезпечення позову.

В обґрунтування заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідач може здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру за собою, а також відчужити квартиру, яка на неї оформлена.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В ст. 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України Позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та вимоги чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків».

Як вбачається зі змісту позовних вимог в даній цивільній справі, позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю, визнати спільною сумісною власністю майнові права на квартиру та визнати у порядку поділу майна частки на кожного з подружжя.

В заяві про забезпечення позову заявник просить до набрання рішенням чинності у цивільній справі заборонити до набрання законної сили рішенням суду у справі ТОВ «Одеський механічний завод» видавати ОСОБА_2 будь-які документи (акти, довідки, тощо), що можуть бути підставою для реєстрації права власності за нею на квартиру загальною площею 66,40 кв.м на 9-тому поверсі секція 2.2 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу майнових прав №2.2/200 від 15 грудня 2021 року, а також заборонити до набрання законної сили рішенням суду у справі державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих органів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження,здійснювати реєстраційні дії щодо реєстрації прав власності за ОСОБА_2 на квартиру загальною площею 66,40 кв.м на 9-тому поверсі секція 2.2 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу майнових прав №2.2/200 від 15 грудня 2021 року.

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідач може здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру за собою, а також відчужити квартиру, яка на неї оформлена.

При цьому, враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу та інших осіб, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Суд також звертає увагу на вимоги частини 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК).

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із заяви про вжиття заходів забезпечення позову, до неї не додані належні докази що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Твердження заявника про те, що існує ризик невиконання рішення суду, ґрунтується виключно на припущеннях, а тому суд не бере їх до уваги, оскільки в силу положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Слід наголосити на тому, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Тому, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо посилатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо позивач не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд також враховує, що застосування заходу забезпечення позову є попередньою і запобіжною мірою і є обмеженням особи у правах ще до встановлення факту порушення, - тому такий захід може бути застосованим лише у виключних і дійсно необхідних випадках, - а такої необхідності заявником не доведено.

Таким чином, заявником не наведено обґрунтування необхідності забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 149-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Попова Володимира Володиимровича про забезпечення позову від 09 липня 2024 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна - відмовити

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь в розгяді цивільної справи, але не були присутні при оголошенні ухвали у той самий строк з моменту отримання ухвали суду.

Суддя Ю. Б. Свячена