Справа № 344/9601/22
Провадження № 2/344/271/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

позивача ОСОБА_1 його адвоката Соботник В.Й.,

представника ГУНП Луцишин В.М.,

представника ДКСУ ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача поліцейський СРПП відділення №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Карташов Володимир Сергійович, про відшкодування шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади,-

ВСТАНОВИВ:

в позов вказано, що «… ІНФОРМАЦІЯ_1 я на належному мені на праві власності автомобілі Renault Megant д.н.з. НОМЕР_1 , з дотриманням Правил дорожнього руху України, здійснив вимушену зупини біля тротуару по вул. Галицька в м. Тисмениця, неподалік площі Ринок. Мав намір піти в аптеку що знаходиться неподалік купити ліки від тиску. Мені більше 65 років, хворію гіпертонічно; хворобою, відчував себе недобре. До мого автомобіля підійшли двоє поліцейських, чоловік і жінка в форменому одязі, один них сержант поліції ОСОБА_3 . Після перевірки моїх документів на транспортний засіб, на керування та страхового поліса, поліцейські відразу заявили, що я порушив п.15.9(и) Правил дорожнього руху, а саме, здійснив зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглих територій. Моє пояснення, що я здійснив вимушену зупинку в зв`язку з поганим самопочуттям, їх не задовольнило, вони не хотіли мене слухати, вимагали проїхати до відділу поліції для складам постанови. Я вийшов з автомобіля, закрив свій транспортний засіб та пояснив працівникам поліції, йду до аптеки купити ліки і повернуся до них, хай складають постанову, яку вважають за потрібні оскільки мої анкетні дані в них вже були. Поліцейські, не слухаючи мене, відразу застосували до мене фізичну силу та спеціальні засоби - кайданки, силою, незважаючи на можливість складання відповідних процесуальні документів на місці події чи в транспортному засобі, посадили мене до службової автомашини доправили мене до відділу поліції по АДРЕСА_1 . Ці явно незаконні дії відбувалися центрі м. Тисмениця, в людному місці , в присутності десятків людей. 16.03.2021 р. в приміщенні поліції поліцейський СРПП відділення № 1 м. Тисмениця ГУНП в Івано-Франківській області сержант поліції Карташов В.С. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч ст.122 КУпАП.»

Тому позивач просив суд стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000,00 (пятдесять тисяч) грн. 00 коп., витрати на правову допомогу, в розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Огляд і дослідження відеозапису сторони просили виключити з порядку встановлення судом обставин, що задоволено судом і змінено порядок дослідження доказів у цій частині.

В судовому засіданні адвокат позивача надав перед судом пояснення про те, що є судове рішення про скасування постанови і закриття провадження за відсутності події і складу правопорушення; позивача було затримано, одягли кайданки і в приміщенні поліції склали протокол, потім викликано швидку допомогу, виміряно тиск, звернувся за правовою допомогою, викликали в ДВС, оскаржив в суді; мав 65 років, що було видно по посвідченню водія, а тому фізичну силу і кайданки не могли застосовувати; 30 хвилин був в кайданках до прибуття меддопомоги; немає запису про порушення правил дорожнього руху; не повідомили родичів про затримання; не знає звідки взялись поняті.

В судовому засіданні представник ГУНП надав перед судом пояснення про те, що має бути наслідок у виді протиправних дій; позивач намагався залишити місце події по ст. 122 КУпАП; було застосовано лише кайданки, а не фізична сила; позивача було доставлено у відділ для оформлення матеріалів; позивач відмовився від зняття кайданок, бо хотів пред?явити це лікарям; позивач від надання медичної допомоги відмовився; для віку позивача його тиску був нормальним; відпустили позивача в присутності лікарів; постанову скасовано через недостатню обґрунтованість в документуванні.

Представник ДКС надала перед судом пояснення про те, що за рішенням Верховного Суду складення протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням до адміністративної відповідальності; за судовим рішенням дії не визнано протиправними; послуги адвоката 8000 гривень не в цій справі, а в адміністративній; в адміністративній справі не звертався адвокат і не просив про відшкодування; судові витрати і витрати на правову допомогу не стягуються з державного бюджету, а зі сторони; в державному бюджеті немає таких витрат; відшкодування здійснюється органом, який порушив права особи, а не державним бюджетом; бюджетні асигнування надаються державному органу, а не відшкодовуються з державного бюджету.

Позивач необґрунтовано просив суд про застосування в спорі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки не перебував у відносинах щодо оперативно-розшукової діяльності, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом позову дії, якими позивач зазначив йому завдано моральну шкоду завдано працівником поліції.

Отже відповідачем є орган національної поліції, що наділений статусом юридичної особи, в якому виконує службові обов?язки відповідний поліцейський.

Усі матеріально-правові вимоги позивач зобов?язаний пред?являти саме визначеному суб?кту відносин.

Однак позивач подав позов, в якому розмістив матеріально правові вимоги про стягнення грошових коштів з Державної казначейської служби України.

Проте Державна казначейська служба України в особі її працівників не заподіяла будь-яких порушень прав позивача.

Так само і відповідно до п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 27/03/1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла.

За ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Юридичною особою, в службових обов?язках з якою перебуває працівник поліції є відповідний орган поліції зі статусом юридичної особи.

Позивачем не доведено, що Державна казначейська служба України заподіяла позивачу будь-яку шкоду.

Отже Державна казначейська служба України не може бути особою, з якої підлягають стягненню 50000 гривень моральної шкоди за дії поліції.

Так само Державна казначейська служба України не може бути особою, з якої підлягають стягненню 8000 гривень витрат на правову допомогу в іншому адміністративному спорі.

В ч. 1 ст. 176 ЦК України вказано, що Держава не відповідає за зобов`язаннями створених нею юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Отже в порушення положення ч. 1 ст. 176 ЦК України позивач подав позов до Держави, а не до створеної нею організації.

По-друге 8000 гривень витрат на правову допомогу здійснено не в даному спорі, а в іншому спорі №344/14201/21 як це вказано безпосередньо в змісті позову.

Отже позивач не подав заяву про стягнення витрат на правову допомогу в справі №344/14201/21, до предмету розгляду якої і входило стягнення витрат на правову допомогу.

Порядок та правові підстави розподілу судових витрат передбачено в ст. 139 КАС України, в якій вказано, що саме при вирішенні адміністративного спору і здійснюється розподіл судових витрат в такому спорі.

Крім цього склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у відповідній справі, в якій їх здійснено.

В постанові ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Отже позивачем неправомірно подано новий позов про розподіл судових витрат в іншій справі, в якій він не виконав свого відповідного обов?язку.

Крім іншого в позові відсутній будь-який розрахунок моральної шкоди, за кожним видом дії і за відповідною сумою, в яку позивачем оцінено моральну шкоду.

В п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України до обов?язків позивача віднесено зазначення обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються.

Таким чином позивачем не виконано ні обов?язку за змістом його позову, а також протягом усього строку розгляду його позову ним не виконано його відповідного обов?язку та не подано обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Крім цього сторону позивача в даному спорі представляє адвокат, а тому до обов?язків суду не належить консультування сторони позивача та виправлення недоліків позову.

В якості відповідачів позивачем вказано і орані поліції і поліцейського та не розміщено будь-яких матеріально-правових вимог до будь-якої з відповідних осіб. також позивачем не доведено і не обґрунтовано солідарного чи субсидіарного обов?язку.

До обов?язків суду не належить замість позивача визначати зміст, вид матеріально-правових вимог до будь-яких осіб повністю чи в частині, солідарно, субсидіарно чи за частковою відповідальністю.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в позові ОСОБА_1 про стягнення з Державної казначейської служби України 50000 гривень моральної шкоди та 8000 гривень витрат на правову допомогу, надано в адміністративній справі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.