Справа №442/5022/24
Провадження №2/442/1265/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого - судді Крамара О.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Директор ТОВ «ФК «Паріс» ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на загальну суму 21237,66 гривень.

В обгрунтування вимог зазначає, що 26.12.2019 року між відповідачем та Акціонерним товариством «РВС Банк» було підписано Заяву-договір №0048022 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку. На підставі заяви ОСОБА_1 надано споживний кредит у сумі 15151,52 гривень, шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача, на умовах, визначених Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

28.12.2021 між Акціонерним товариством «РВС Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 28/12/2021-1, відповідно до умов якого АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за Заявою-договорм №0048022 від 26.12.2019 на загальну суму 20539,81 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 12825,72 гривень, заборгованість за процентами 1119,28 гривень, забогованість за комісією 6594,81 гривень (Додаток № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 28/12/2021-1)

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання в сумі 20539,81 грн., керуючись ч.2 ст.625 ЦК України та п. 7.7.2.17 Публічної Пропозиції, Позивачу нараховано: 97,92 грн. за користування грошовим коштами за період з 28.12.2021 р. по 23.02.2022 р. та 599,93 грн. інфляційних втрат за цей же період.

Віповідач грошові кошти, отримані в кредит, не повернув, проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, передбачені умовами договору, не сплатив.

Отже, відповідач має загальну заборгованість перед ТОВ «ФК «Паріс» у розмірі 21237,66 гривень за Заявою-договором №0048022 від 26.12.2019 року.

Посилаючись на вказані обставини та норми законодавства позивач звернувся з позовною заявою до відповідача та просив стягнути заборгованість, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 20.06.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, а також роз`яснено відповідачу про право подати відзив на позовну заяву.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

08.07.2024 року від відповідача адвоката надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає що заперечує проти позовних вимог ТОВ «ФК «Паріс», вважає їх безпідставними, необгрунтованими, недоведеними і такими, що задоволенню не підлягають. Вважає, що підстав для застосування до правовідносин у даній справі умов і правил, що викладені у Публічній пропозиції немає, оскільки ця Публічна пропозиція не може вважатися складовою частиною кредитного договору за відсутності доказів її підписання відповідачем. Зазначає, що розрахунок заборгованості підготованей працівниками ТОВ «ФК «Паріс» а матеріали справи не містять детальног розрахунку заборгованості, який був зроблений АТ «РВС БАНК» станом на дату відступлення від прав вимоги. Крім того, у відповідача відсутній обов`язок оплачувати послуги з розрахунково-касового обслуговування, які фактично та реально йому не надавалися, тому стягнення комісії у розмірі 5 % від суми наданого кредиту за Заявою-договором №0048022 від 26.12.2020 безпідставне та неправомірне. ТОВ «ФК «Паріс» по відношенню до відповідача фактичним кредитором не є, оскільки жодних коштів це товариство відповідачу не надавало, а враховуючи ціну набуття права вимоги до відповідача, заявлені вимоги про стягнення грошових коштів за Заявою-договором суперечать принципу верховенства права та сутності кредитних правовідносин, а також права вимоги за комісією щодо супроводження кредиту та щодо розрахунково-касового обслуговування є неправомірні та задоволенню не підлягають. Також посилається яна те що позивачем не було долучено доказів які б підтверджували сплату ціни договору відступлення від права вимоги кредитору АТ «РВС БАНК». Отже відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог, а провадження закрити.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України - не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, суд встановив наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом установлено, 26.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства «РВС Банк» із Заявою про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до умов Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, підписанням якої акцептував укладання договору, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєднався до умов договору. З умовами Договору відповідач ознайомлена та зобов`язалася самостійно відстежувати всі зміни, які будуть вноситися до Договору.

За умовами Договору відповідачу було надано споживчий кредит, шляхом перерахунку на картковий рахунок суми розміром 15151,52 грн., строком дії 12 місяців, з процентною ставкою 18 % річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту становить 1% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту складає 5% від суми наданого кредиту. В день підписання Заяви-Договору №0048022 від 26.12.2019 відповідач отримала платіжну картку, яка відкрита згідно з умовами Заяви-Договору.

Також сторонами підписано Додаток № 1, який є невід`ємною частиною Заяви-договору №0048022 від 26.12.2019, де визначено складові загальної вартості кредиту, графік платежів з повернення кредиту та сплати відсотків (процентів) за його користування та інші платежі за Договором.

У паспорті споживчого кредиту, який також підписано ОСОБА_1 , вказано інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме зазначено, що споживчий кредит надається на споживчі потреби у сумі 15151,52 грн., строк кредитування 12 місяців, процентна ставка % річних 18 % на залишок за кредитом, тип процентної ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту - 151,52 грн., щомісячна комісія за супроводжування кредиту 757,58 грн.

Грошові кошти у сумі 15151,52 грн. були зараховані АТ «РВС Банк» 26.12.2019 р. на картковий рахунок клієнта, що підтверджується меморіальними ордерами № 11622 та № НОМЕР_1 .

28.12.2021 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено Договір про відступлення права вимоги № 28/12/2021-1, згідно якого Первісний Кредитор в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а Новий Кредитор приймає (набуває) права вимоги Первісного Кредитора за Кредитними договорами, зазначеними в Додатку № 1 до цього Договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є його невід`ємною частиною, які укладені між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РВС БАНК» та боржниками.

З додатку № 1 до Договору 28/12/2021-1 про відступлення прав вимоги від 28.12.2021 року вбачається, що у Реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, містяться відомості про боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №0048022 від 26.12.2019 року, сума заборгованості становить 20539,81 грн., з яких: тіло кредиту 12825,72 грн., проценти 1119,28грн., комісії 6524,81грн..

Пунктом 1.2 Договору визначено, що право вимоги за Кредитними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: право вимоги основної суми заборгованості за Кредитним договором; право вимоги суми нарахованих процентів за Кредитним договором, строк платежу по яких настав на дату укладання цього Договору; процентів; штрафів, пені; сплати інших платежів, згідно з умовами Кредитного договору, які виникли та/або можуть виникнути після укладання цього Договору, тощо.

Новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за Кредитними договорами та одержує право вимагати від Боржників належного виконання всіх без виключення зобов`язань за Кредитними договорами, які існували та існують на момент укладення цього Договору (п. 1.4 вищевказаного договору).

25.01.2022 року ТОВ «ФК «ПАРІС» направило ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання, якою повідомило про перехід права вимоги від АТ «РВС Банк» до ТОВ «ФК «ПАРІС» та наявність заборгованості за Заявою-договором №0048022 від 26.12.2019 року в сумі 20539,81 гривень. ОСОБА_1 повідомлено про необхідність погашення заборгованості в повній мірі протягом 30 календарних днів з моменту отримання вказаної вимоги.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконувала, в результаті чого станом на 11.06.2024 р. заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Паріс» за кредитним договором №0048022 від 26.12.2019 р. складає 21237,66 грн., в тому числі: за тілом кредиту 12825,72 грн., за процентами 1119,28 грн., за комісією 6594 грн., за штрафними санкціями 97,92 грн., за інфляційним збільшенням 599,93 грн..

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ч. 1 ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як визначено ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Слід звернути увагу, що Заява-договір, графік платежів та паспорт споживчого кредиту, якими, зокрема, встановлені умови надання споживчого кредиту, розмір процентної ставки, строк користування кредитом, підписані сторонами, а отже умови договору були зрозумілі відповідачу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Заява-договір №0048022 від 26.12.2019 р., що є договором про приєднання до умов Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, підписані ОСОБА_1 , тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, права вимоги за договором №0048022 від 26.12.2019 р. укладений відповідачем із первісним кредитором, перейшло до ТОВ «ФК «Паріс».

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого вона має заборгованість, яку наразі повинна сплатити на користь позивача у встановленому судом загальному розмірі 21237,66 грн.

За вказаних обставин судом установлено, що отримані та використані кредитором кошти у добровільному порядку в повному обсязі кредитодавцю не повернуто, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а також процентів за користування ними та щомісячної комісії за супроводження кредиту, розмір яких узгоджено сторонами, а тому стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією, інфляційними втратами та штрафними санкціями суд вважає обґрунтованими.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований. Відповідач на обгрунтування відзиву не надав будь яких належних доказів на підтвердження своїх заперечень, не довів та не спростував обставини, на які посилається позивач у своєму позові.

З урахуванням вище установленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Паріс» про стягнення заборгованості за договорами підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

На підставі вище викладеного та керуючись 12, 13, 81, 141, 247, 263-265,273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» () заборгованість за кредитним договором №0048022 від 26.12.2019 в розмірі 21237 (двадцять одна тисяча двісті тридцять сім) грн. 66 коп. та судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.07.2024.

Суддя О.В. Крамар