24 липня 2024 року м. Кропивницький
справа № 404/2672/23
провадження № 22-з/4809/85/24
Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І.,
за участю секретаря судового засідання Бойко В. В.,
учасники справи:
відповідач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження питання ухвалення додаткового рішення у справі № 404/2672/23,
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.02.2024 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 2, про визнання припиненою іпотеку за нотаріально посвідченим договором застави від 20.06.1995, укладеним між Українським акціонерним банком розвитку нафтогазового комплексу і Приватним малим транспортним підприємством «Сувенір» та ОСОБА_1 , виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону нерухомого майна реєстраційний номер: 7309868 щодо об`єкта обтяження: будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено повністю.

Постановою Кропивницький апеляційний суд від 02.07.2024 вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.02.2024 скасовано й ухвалено нове судове рішення; позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; визнано іпотеку, яка виникла на підставі договору застави від 20.06.1995, укладеного між Українським акціонерним комерційним банком розвиту нафтогазового комплексу, Приватним малим підприємством «Сувенір» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Прохор Л. Е. 20.06.1995, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 422, та на підставі якого 22.06.1995 накладено заборону на відчуження цього майна (реєстраційний номер: 7309868), такою, що припинена; провадження у справі в частині вимоги позивача про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону на нерухоме майно за № 7309868, зареєстровано: 03.06.2008, підстава обтяження: договір застави б/н від 22.06.1995, об`єкт обтяження: будинок за адресою: АДРЕСА_1 , закрито.

До закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції представник позивача (апелянта) адвокат Позненко Юрій Володимирович заявив, що докази судових витрат, які апелянт поніс у зв`язку з апеляційним переглядом справи, будуть ним подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

04.07.2024 до Кропивницького апеляційного суду надійшло клопотання представника апелянта ОСОБА_1 - адвоката Позненка Юрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі, яким пропонується стягнути з ПАТ АБ «Укргзбанк» на користь ОСОБА_1 компенсацію його витрат на професійну правничу допомогу в сумі 43000,00 грн. До заяви додано копію договору про надання правничої допомоги від 17.08.2021, копію звіту № 1 від 06.02.2024, копію акту № 1 від 06.02.2024, копію додаткової угоди № 1 від 04.07.2024, копію звіту № 2 від 04.07.2024, копію акту № 2 від 04.07.2024, копію розрахункової квитанції серія ЛВАК 865411 від 06.02.2024, копію розрахункової квитанції серія ЛВАК 865426 від 04.07.2024.

Представник ПАТ АБ «Укргзбанк» Кузнєцов Олександр Володимирович подав до суду клопотання про зменшення витрат апелянта на правничу допомогу з підстав невідповідності заявлених витрат критеріям реальності та розумності. Він вважає, що заявлений розмір витрат є неспівмірним з витраченим адвокатом часом та обсягом наданих послуг, складністю справи, а визначені позивачем та його адвокатом ціни є завищеними у порівняні з ринковими. До того ж він звернув увагу суду на те, що не всі позовні вимоги були задоволені судом.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12.07.2024 питання про ухвалення додаткового судового рішення призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 24.07.2024 о 12:20.

Учасники справи повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду питання, але в судове засідання не з`явилися.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зміст ч. 3 ст. 259, п. 6 ч. 1 ст. 264, п. 3 ч. 1 ст. 270, ч. 1 ст. 381, ст. 382 ЦПК України дає підстави вважати, що за наслідками апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції зобов`язаний вирішити питання розподілу, а у визначених законом випадках також перерозподілу, між сторонами судових витрат. Якщо суд за результатами перегляду справи не вирішив це питання у своєму рішенні, то він за заявою учасників справи чи з власної ініціативи може щодо цього ухвалити додаткове рішення.

Прийнявши постанову від 02.07.2024, якою рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення, Кропивницький апеляційний суд не здійснив розподіл нових судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а також не зробив перерозподіл витрат, які сторони понесли у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції.

Тож, існує достатньо підстав для ухвалення додаткового рішення (постанови) з цього питання.

Вирішуючи це питання по суті, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони направлений на забезпечення справедливості цивільного судочинства та ефективності судового захисту.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950), вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, згідно з п. ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Критерії визначення розміру витрат на оплату послуг адвоката передбачені ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Принцип розподілу судових витрат, пов`язані з розглядом справи (крім судового збору), закріплений у ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Такі судові витрати покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Логічний аналіз норм статей 23 - 25, 133 - 141, 264, 265, 382 ЦПК України дає підстави вважати, що склад і розмір судових витрат, які сторони понесли у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, підлягає доказуванню та розподілу судом першої інстанції.

Натомість суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а також нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Отже, докази судових витрат, які сторона понесла у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, з метою їх розподілу мають бути нею подані до цього ж суду.

З матеріалів справи № 404/2672/23 вбачається, до закінчення судових дебатів у суді першої інстанції позивач та його представник докази витрат на професійну правничу допомогу адвоката до суду не подали, але представник позивача - адвокат Позненко Ю. В. подав письмову заяву від 06.02.2024 про те, що після ухвалення рішення протягом п`яти днів позивачем «буде заявлено клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу» (а. с. 65).

Заяву представника позивача від 06.02.2024 про намір подати клопотання про компенсацію його судових витрат на професійну правничу допомогу треба розуміти в контексті абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, як намір подати у встановлений Кодексом строк докази понесених відповідних судових витрат.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.02.2024 питання витрат на правничу допомогу позивача не вирішувалося у зв`язку з поданою відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача заявою.

Проте такі докази до суду першої інстанції позивачем та його представником подано не було ні у встановлений законом строк, ні з його пропуском.

Натомість докази витрат, які поніс позивач у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції (копію договору про надання правничої допомоги від 17.08.2021, копію звіту № 1 від 06.02.2024, копію акту № 1 від 06.02.2024, копію розрахункової квитанції серія ЛВАК 865411 від 06.02.2024) ним подані безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

З огляду на те, що ці докази не були предметом дослідження в суді першої інстанції й цей суд рішення про розподіл витрат позивача на правничу допомогу не ухвалював, суд апеляційної інстанції не може підміняти собою повноваження суду першої інстанції, а також здійснити новий розподіл (перерозподіл) цих витрат.

Отже, питання розподілу витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 30000,00 грн апеляційний суд не розглядає.

Натомість витрати, які поніс позивач у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, є доведеними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а саме: копією договору про надання правничої допомоги від 17.08.2021, копією додаткової угоди № 1 від 04.07.2024, копією звіту № 2 від 04.07.2024, копією акту № 2 від 04.07.2024, копією розрахункової квитанції серія ЛВАК 865426 від 04.07.2024.

З наданого звіту адвоката вбачається, що ним була підготовлена та подана до суду апеляційна скарга на рішення, підготовлений та поданий один адвокатський запит у зв`язку з отриманням інформації, яка стосується досліджуваних апеляційним судом обставин, він брав участь у двох судових засідання в суді апеляційної інстанції. Загальна вартість наданих ним послуг становить 13000,00 грн, які позивач сплатив 04.07.2024.

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє необґрунтоване клопотання представника відповідача про зменшення компенсації витрат позивача в суді апеляційної інстанції так, як ним не доведено, що ці втрати є неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом часом, значенням справи для позивача.

З огляду на встановлений п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України принцип розподілу судових витрат на випадок часткового задоволення позову - пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції задовольнив одну з двох висунутих позовних вимог немайнового характеру, суду присуджує позивачу компенсацію з відповідача половини витрат на професійну правничу допомогу - 6500,00 грн.

Крім того, у матеріалах справи є докази того, що за подання до суду першої інстанції позовної заяви позивач сплатив судовий збір в сумі 2146,72 грн (а. с. 25), який рішенням суду першої інстанції покладено на нього, а також за подання апеляційної скарги - 3220,08 грн (а. с. 83), всього 5366,80 грн, керуючись встановленим ч. 1 ст. 141 ЦПК України принципом розподілу судового збору, колегія суддів апеляційного суду присуджує позивачу компенсацію з відповідача за сплачений судовий збір в сумі 2683,40 грн.

Керуючись ст.ст. 270, 368, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Позненка Юрія Володимировича про компенсацію витрат позивача на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (код юридичної особи у ЄДР 23697280) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 6500,00 грн компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (код юридичної особи у ЄДР 23697280) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 2683,40 грн компенсації за сплачений судовий збір.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний тест додаткової постанови складено 26.07.2024.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник