У Х В А Л А

"29" липня 2024 р. Справа153/1143/24

Провадження2-н/153/44/24-ц

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник просить суд видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що дитина проживає разом із нею, при цьому боржник матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає.

Боржник ОСОБА_2 надав суду заперечення щодо розгляду справи Ямпільським районним судом Вінницької області, в зв`язку із порушенням правил територіальної підсудності. Вказав, що донька ОСОБА_1 знаходиться на його утримання та проживає разом із ним по АДРЕСА_1 . Відповідно ОСОБА_1 не утримує їх спільну доньку та не має підстав для застосування правил альтернативної підсудності визначеної ст.28 ЦПК України.

Ознайомившись з заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З відповіді №706036 від 25 липня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що боржник ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Заявник, звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, зазначає місцем свого проживання АДРЕСА_2 та вказує, що з нею проживає донька ОСОБА_3 . Надає суд акт обстеження матеріально-побутових умов від 16 липня 2024 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом із донькою ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 .

В свою чергу боржник ОСОБА_2 надав суду Довідку про фактичне місце проживання осіб на території Крижопільської селищної територіальної громади від 24 липня 2024 року №25 з якої встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_4 , фактично проживає по АДРЕСА_1 разом із донькою ОСОБА_3 , що підтверджується актом про фактичне місце проживання №27 від 24 липня 2024 року.

Отже, станом на день подачі до суду заяви ОСОБА_1 та станом на день розгляду даної заяви, донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає із батьком (боржником) ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 .

Тому дана справа не підсудна Ямпільському районному суду Вінницької області.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч.ч.1,2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Наказне провадження є спрощеним у порівнянні з позовним, альтернативним йому провадженням у суді першої інстанції, і заснованим на письмових доказах. Наказне провадження є специфічною формою захисту прав кредитора за допомогою письмових доказів проти сторони боржника, яка не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання. У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Згідно з п.4 ч.3 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Разом з тим, всупереч п.4 ч.3 ст.161 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, заявником ОСОБА_1 заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу , яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.165 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Дзерин М.М.