Справа № 570/1435/24
Провадження № 2/166/161/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 липня 2024 року сел. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Фазан О. З.,

за участю секретаря Омелько Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" (далі - ТОВ "Коллект центр"), в особі директора Мостовенка О. І., звернулося до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 08.09.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфінанс" (далі - ТОВ "Інфінанс") та ОСОБА_1 на підставі Заявки-анкети № 3250682 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерціво", ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1.

Відповідно до умов викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ Договір.

Відповідно до умов Договору позики Позичальнику надано кредит в розмірі 5000.00 грн., строк користування кредитом 5 днів, строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користувания кредитом.

Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором позики надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами Договору позики.

16 грудня 2021 року між ТОВ "Інфінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі - ТОВ "Вердикт Капітал") було укладено Договір факторингу № 16.12.2021, відповідно до якого ТОВ "Інфінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у тому числі за Договором позики № /1 від 07.09.2020 р., шо укладений між ТОВ "Інфінанс" та боржником ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до боржників ТОВ "Коллект центр" відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № /1 від 07.09.2020, що укладений між ТОВ "Інфінанс" та боржником ОСОБА_1 , тому ТОВ "Коллект центр" наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором позики відповідач порушив умови договору.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідачки станом на 08.03.2024 року відповідно до розрахунку заборгованості, становить 144735,88 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4999,89 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 139735,99 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 60552,68 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4999,89 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступления права вимоги від ТОВ "Інфінанс" 55552,79 грн., а також просить стягнути судові витрати у виді судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 17000 грн.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 02.04.2024 справу передано за підсудністю на розгляд в Ратнівський районний суд Волинської області.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 09.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача 23 травня 2024 року, 23.07.2024 року через систему "Електронний суд" звернувся до суду із заявою про уточнення позовної заяви, у якій повідомив, що у прохальній частині позову сталась технічна описка, а саме не вірно вказано РНОКПП та дата народження відповідача. Просив вважати вірним РНОКПП відповідача НОМЕР_1 та дату народження ІНФОРМАЦІЯ_3.

29 травня 2024 року через систему "Електронний суд" представник відповідача адвокат Безсмертний Сергій Миколайович скерував відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що квитанція № 65698646 від 08.09.2020 року не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин з кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів, оскільки у даній квитанції відсутні будь які дані Позичальника (ім`я, прізвище, по-батькові); одержувачем у вказаній квитанції зазначено ТОВ "Інфінанс", а не ОСОБА_1 ; у квитанції відсутній номер Договору позики, за яким було надіслано кредитні кошти. Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування відповідачу кредитних коштів щодо укладеного Договору позики № /1 від 08.09.2020 року. Також вказав, що позивачем не надано доказів про отримання відповідачем листа на електронну пошту та смс-повідомлення, про здійснення входу останнім на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, що вказує на відсутність доказів укладення кредитного договору в електронному вигляді. Заперечив факт заповнення відповідачем формуляру заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір. Зазначив, що проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону та укладеному між сторонами договору позики, оскільки за умовами договору сума кредиту становила 5000 грн, максимальна процентна ставка за один день користування кредитом 1,75 %, строк кредитування 5 днів. Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором має становити 5437,50 грн, з яких 5000 грн заборгованість за тілом кредиту, 437,50 грн заборгованість по відсотках. Крім цього, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем за весь період було внесено кошти у розмірі 4987,61 грн, тому загальний розмір заборгованості повинен становити 449,89 грн. Крім цього вказав, що розмір суми позики складає лише 5000 грн, тоді як нарахованих відсотків 99328 грн, що є непропорційно великою сумою компенсації та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам Закону України "Про захист прав споживачів". Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 17000 грн зазначив, що долучені позивачем докази понесених витрат викликають сумніви у їх достовірності та об`єктивності, оскільки акт про надання юридичної допомоги між позивачем та адвокатським об`єднанням був підписаний раніше ніж позивач звернувся до адвокатського об`єднання із Заявкою про надання юридичної допомоги. Крім цього, до позовної заяви було долучено копію платіжної інструкції № 413000006 від 09.02.2024, проте цю саму платіжну інструкцію позивач надавав разом з іншими судовими справами. Просить суд відмовити повністю у задоволенні позову; визнати зловживання процесуальними правами дії позивача стосовно надання копії платіжної інструкції № 413000006 від 09.02.2024, як доказу підтвердження витрат на правову допомогу до різних судових справ.

Представник відповідача через систему "Електронний суд" 13 червня 2024 року звернувся до суду із запереченнями на клопотання про витребування доказів, в яких зазначив, що ним отримано клопотання про витребування доказів, з яким він не погоджується, оскільки воно подано із порушенням строку, встановленого ч. 2 ст. 83 ЦПК України, а також представником позивача не надано доказів самостійного направлення запитів до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання інформації та отримання відмови.

Крім того, представником відповідача 13 червня 2024 року через систему "Електронний суд" подано заперечення на письмові пояснення, в яких повторив доводи, викладені у відзиві стосовно можливості нарахування позивачем процентів за користування кредитом лише протягом строку кредитування, який становить 5 днів. Додатково вказав на нечіткі умови договору позики щодо погашення кредиту, а саме дві дати: 5 днів та 3 роки. Посилаючись на Закону України "Про захист прав споживачів" зауважив, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача, а також нараховані позивачем відсотки є несправедливими. Також зазначив про ненадання позивачем доказів на підтвердження реєстрації відповідача на сайті кредитора та отримання відповідачем одноразового ідентифікатора. Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу вказав, що долучені позивачем докази понесених витрат на правову допомогу викликають сумніви у їх достовірності з огляду на наступне. Так, позивач стверджує, що ТОВ "Коллект Центр" звернулось 07 лютого 2024 року із Заявкою про надання правової допомоги, у зв`язку з чим Адвокатське об`єднання "Лігал Ассістанс" прийняло на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги. Проте акт про надання юридичної допомоги підписаний 08 січня 2024 року, тобто до подання ТОВ "Коллект Центр" Заявки на надання правової допомоги. Крім того, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем, зокрема, надано копію платіжної інструкції № 41300006 від 09.02.2024, згідно з яких витрати понесені позивчем на правову допомогу складають 17000 грн. Проте саме цю платіжну інструкцію позивач надавав разом з іншими справами, що підтверджується відповідними рішеннями суду від 04.04.2024 у справі № 592/3418/24, від 30.04.2024 у справі № 359/2182/24, від 30.04.2024 у справі № 457/516/24, від 29.04.2024 у справі № 577/1686/24, від 29.04.2024 у справі №293/520/24. За наведених обставин просить відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості.

Представник позивача 17 червня 2024 року звернулася із заявою, в якій вказала, що під час судового засідання було встановлено, що до суду не надійшли пояснення по справі та клопотання про витребування, однак дані документи були отримані стороною відповідача. Під час аналізу було встановлено, що під час формування вищенаведених документів стався технічний збій та документи пішли до суду в який було направлено позов спочатку. За наведених обставин просить прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи пояснення по справі та клопотання про витребування доказів. Так, своє клопотання про витребування доказів мотивує тим, що на підтвердження факту видачі кредитних коштів позивачем до позовної заяви долучено копію довідки про ідентифікацію із зазначенням номеру телефону та одноразовим ідентифікатором, а також квитанцію про перерахунок 08.09.2020 на номер картки відповідача НОМЕР_2 в сумі 5000 грн. Однак виписку з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку позивач не має можливості надати, оскільки не є банком, що обслуговує вказаний рахунок. Відповідач заперечує обставини надання йому кредиту, однак на підтвердження своїх доводів не надає жодної виписки по своєму картковому рахунку, яка свідчила б про ненадходження грошових коштів на рахунок відповідача. Вказала, що дане клопотання разом із позовною завою не було подано, так як вже на стадії подачі відзиву позичальником категорично заперечено факт видачі кредиту. Просить витребувати в АТ КБ "Приватбанк" виписки по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_3 за період з 08.09.2020 по 04.06.2024. В поясненнях по справі (в порядку ст. 43 ЦПК України) представник позивача зазначила, що відповідачем договір позики підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки № НОМЕР_3 , на рахунок якої, в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти в розмірі 5000 грн. Відповідно до квитанції № 65698646 від 08.09.2020 сервісу онлайн платежів iPay.ua, яка міститься в матерівлах справи, 08 вересня 2020 року о 00:00 був здійснений переказ кредитних коштів та зараховано 5000 грн на картку НОМЕР_2 . За наведени обставин, вважає, що позивачем були надані достатні та допустимі докази щодо укладення договору позики. Щодо нарахування відсотків зазначила, що вони нараховуються за період фактичного користування коштами, а посилання на 30-тиденний строк є безпідставним з огляду на те, що відповідач, порушуючи свої зобов`язання, користувався коштами й після встановленого строку користування кредитом. Вважає, що сплата відсотків повинна бути здійснена за фактичний строк користування кредитом. Щодо витрат на правову допомогу вказала, що між ТОВ "Коллект Центр" та АО "Лігал Ассістанс" 02 січня 2023 року було укладено Договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 654 від 07.02.2024, були узгоджені перелік та вартість послуг щодо надання правової допомоги, яка становить 17000 грн. До матеріалів справи було надано Витяг з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024. Таким чином, вважає, що позивачем були надані достатні та допустимі докази щодо витрат на правову допомогу, які були понесені позивачем, у зв`язку з пред`явленням позову. Просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.07.2024 року ( протокольно) відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у зв`язку з порушенням процесуальних строків для його звернення відповідно до ч.2 ст. 83 ЦПК України.

Судове засідання 19.07.2024 року відкладено за клопотання представника позивача.

Представник позивача Ткаченко М.М. не з`явилася, просила відкласти судове засідання.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив розглянути справу без його участі.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 2020 року між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 на підставі Заявки-анкети № 3250682 від 07 вересня 2020 року на умовах Пропозицій (оферти) на укладення Договору надання позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором) було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1.

Відповідно до умов Договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 5000.00 грн., строк користування кредитом 5 днів, строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користувания кредитом, яка застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації. Максимальна відсоткова ставка 3,5 % за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору.

З іншими умовами викладеними у Правилах, які є невід`ємною частиною Договору, відповідач ознайомився, акцептувавши Пропозицію (оферти) на укладення Договору надання позики, шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором).

Порядок зміни/продовження строку дії фінансового кредиту встановлено розділом 7 Правил. Так, Відповідно до п. 7.1 Правил первинний строк користування кредитом в рамках фінансового кредиту встановлений сторонами у відповідному Договорі фінансового кредиту може бути пролонгований на строк, що відповідає кількості днів, на яку було первинно видано кредит та який вказаний при оформленні відносин між сторонами в Договорі. При цьому пролонгація кредиту здійснюється в разі дотримання наступних передумов: на момент продовження строку поточного кредиту строк дії договору фінансового кредиту не закінчився; позичальником повністю сплачено нараховані проценти за Основним боргом для дня здійснення продовдження строку дії поточного кредиту (п. 7.2 Правил). Згідно з п. 7.4 Правил пролонгація кредиту починається з дня погашення нарахованих за фактичне користування процентів за поточним кредитом, в тому числі і на прострочених, та сплати, на вимогу Товариства, неустойки та штрафних санкцій (в разі наявності простроченої заборгованості.

Довідкою про ідентифікацію стверджено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ідентифікований ТОВ "Інфінанс". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 6q5w6n; час відправки ідентифікатора позичальнику 07.09.2020; номер телефону на який відправлено ідентифікатор 64.

Факт отримання коштів відповідачем підтверджується копією квитанції за сплату № 65698646 від 08.09.2020, зі змісту якої вбачається, що 08.09.2020 о 00:00 на карту № НОМЕР_2 було перераховано 5000,00 грн.

Реквізити банківської карти № НОМЕР_3 на яку було перераховано грошові кошти відповідачу, номер телефону НОМЕР_4 на який відповідачу було надіслано одноразовий ідентифікатор, ідентифікаційний код та паспортні дані, відповідачем було зазначено в Заявці-анкеті на отримання кредиту № 3250682.

Суд зауважує, що ні Первісний кредитор, ні позивач, не мають доступу до виписки по картковому рахунку відповідача № НОМЕР_2 , на який було перераховано кредитні кошти, оскільки дана інформація належить до банківської таємниці. При цьому відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, має можливість власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування отриманих кредитних коштів. Однак відповідач даної виписки не надав, а більше того, заперечив щодо задоволення клопотання позивача про витребування виписки по його банківському рахунку № НОМЕР_3 .

Отже, суд вважає, що відповідачем отримання коштів за договором про надання позики № /1 від 07.09.2020 в розмірі 5000 грн не спростовано.

16 грудня 2021 року між ТОВ "Інфінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 16.12.2021, відповідно до якого ТОВ "Інфінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики.

Відповідно до додатку № 3 реєстру боржників до договору факторингу № 16-12/21 від 16.12.2021 ТОВ "Інфінанс" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги заборгованості до боржника під порядковим номером 414 ОСОБА_1 за договором № на загальну суму 76487,39 грн.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Вердикт Капітал" станом на 10.01.2023 вбачається, що загальний розмір заборгованості становить 144735,88 грн.

10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект центр" було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

Відповідно до п. 2.1 договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору.

З реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 (додаток №3) під №1696 наявний відповідач у справі ОСОБА_1 за договором № на загальну суму 144735,88 грн.

Усупереч умовам Договору позики відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості за договором позики.

Встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з договору позики.

Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі № 910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

З наданих позивачем розрахунків установлено, що за період поза межами строку кредитування, ТОВ "Інфінанс", ТОВ "Вердикт Капітал", ТОВ "Коллект Центр" продовжували нараховувати саме проценти за "користування кредитом". Доданими позивачем розрахунками заборгованості підтверджується, що будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу не нараховувалось.

Як встановлено судом, строк кредиту за договором позики № /1 від 07.09.2020 був погоджений між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 , та становив 5 днів. У подальшому строк договору було неодноразово продовжено на строк 5 днів на підставі п. 7.1, шляхом сплати відповідачем нарахованих процентів у повному розмірі, що підтверджується розрахуноком заборгованості, зробленим директором ТОВ "Інфінанс" Балабако О. О. 15 лютого 2024 року о 09 год. 32 хв. Відповідно до вказаного розрахунку остання пролонгація договору на 5 днів була здійснена 31 жовтня 2020 року. В подальшому відповідач грошових коштів на погашення заборгованості за відсотками не здійснював, у зв`язку з чим, з урахуванням пп. 7.2.2 Договору підстав для продовження строку договору не було. Таким чином, строк договору закінчився 05 листопада 2020 року.

Однак, Первісний кредитодавець та в подальшому наступні кредитори, до яких перейшло право вимоги до відповідача, продовжували нараховувати відсотки поза межами строку дії договору.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за Договором позики № /1 від 07.09.2020 повинні нараховуватися 08.09.2020 року, тобто з дня зарахуваня коштів на рахунок відповідача, до 05.11.2020 року ( п.6, п. 7.3 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми " Pozichka Loyal".

Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим директором ТОВ "Інфінанс" Балабако О. О. від 15.02.2024 станом на 31 жовтня 2020 року позичальник ОСОБА_1 сплатив у користь ТОВ "Інфінанс" 4987,50 грн, які були зараховані Первісним кредитодацем у рахунок погашення процентів за користування позикою.

Сплачена відповідачем сума у розмірі 4987,50 грн зарахована позивачем у порядку, визначеному п. 6.15 Правил в рахунок погашення нарахованих процентів за користування кредитом та в рахунок погашення основного боргу (тіла) у порядку черговості, як цього вимагають положення п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 534 ЦК України, згідно з якими проценти погашаються раніше за основну суму боргу.

Таким чином, твердження представника відповідача у поданому відзиві про необхідність зарахування сплачених відповідачем коштів першочергово в рахунок погашення тіла кредиту є хибними, та не відповідають умовам договору та вимогам законодавства.

За наведених обставин заборгованість ОСОБА_1 за договром позики № /1 від 07.09.2020 становить 5874 грн 87 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 4999 грн 89 коп, та заборгованості за відсотками - 874 грн 98 коп. (4999,89*3,5/100х5).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 293 грн 78 коп. (5874,87/60552,68*3028).

Крім того, статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем зазначено про понесення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 17000,00 гривень.

При цьому, суд звертає увагу, що стороною позивача не надано належних доказів щодо надання йому правничої допомоги та здійснення відповідних витрат.

Оскільки, із змісту витягу з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08 січня 2024 року достовірно вбачається лише про погодження сторонами надання правових послуг за списком.

Однак, до позовної заяви та в подальшому в ході розгляду справи суду не був наданий акт прийому-передачі виконаних робіт, який належним чином підтвердив би саме надання позивачу та отримання ним правничої допомоги в конкретному обсязі, а не намір її отримання.

Крім того, із змісту копії платіжної інструкції № 413000006 від 09 лютого 2024 року на суму 52000 гривень, вбачається, що вказана сума сплачена ТОВ "Коллект Центр" за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року. Із вказаної платіжної інструкції неможливо встановити, чи сплачені вказані грошові кошти саме згідно заявки на надання юридичної допомоги № 654 від 07 лютого 2024 року по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу в сумі 17000,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306), до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", заборгованість за Договором надання позики № /1 від 07.09.2020 в сумі 5874 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн 87 коп, з яких: 4999,89 грн заборгованість по тілу кредиту; 874 грн 98 коп.грн заборгованість по відсотках.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колект Центр" судовий збір у розмірі 293 (двісті дев`яносто три) грн 78 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. З. Фазан