ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/4754/23 Головуючий суддя І інстанції Музиченко В. О.
Провадження № 22-ц/818/2071/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лиска Павла Олександровича на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року, по цивільній справі № 641/4754/23, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перший ВДРАЦ стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту проживання однієї сім`єю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Лиска П.О. у серпні 2023 року звернулась до суду з позовом в якому просить: встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (роки життя: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) без шлюбу з серпня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановити факт батьківства ОСОБА_4 (роки життя: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) над ОСОБА_5 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Внести зміни до відомостей актового запису про народження ОСОБА_5 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ), вказавши батьком дитини ОСОБА_4 (роки життя: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ). Встановити факт батьківства ОСОБА_4 (роки життя: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) над ОСОБА_6 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Внести зміни до відомостей актового запису про народження ОСОБА_6 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 ), вказавши батьком дитини ОСОБА_4 (роки життя: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Позовна заява вмотивована тим, що встановлення даного факту має на меті у майбутньому врегулювати правові наслідки батьківства, спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, отримання можливості реалізувати свої законні права та інтереси, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 під час героїчного захисту м. Харкова загинув, внаслідок чого родина лишилась без батька, чоловіка, людини, годувальника.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року провадження у справі закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 право звернутись з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала мотивована тим, що встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, встановлення батьківства для подальшої реалізації законних прав та інтересів, пов`язаних з отриманням одноразової грошової виплати та отриманням інших пільг, передбачених законом, можливо лише під час розгляду справи у суді адміністративної юрисдикції, оскарживши рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у призначення такої грошової допомоги. В адміністративниій2 справі встановлення такого факту не є самостійною метою, а є передумовою задоволення адміністративного позову.

Таким чином суд вважав необхідним закрити провадження у справі, як таку, що підлягає розгляду у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

При цьому суд першої інстанції врахував правові висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Лиска П.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що набуття підстав для отримання одноразової грошової допомоги після смерті військовослужбовця були лише частиною тих прав, які ОСОБА_1 та її неповнолітні діти можуть отримати в результаті встановлення заявлених фактів, що мають юридичне значення для їх цивільних прав.

Вказує, що встановлення фактів спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та встановлення факту батьківства чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту в порядку цивільного судочинства.

Зауважує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №560/17953 від 18.01.2024 року вказано, що є помилковим висновки касаційного цивільного суду, оскільки вказаний підхід до визначення юрисдикції справ про встановлення фактів, не узгоджується з завданням і метою адміністративного судочинства.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно із частиною 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить суд встановити факт її проживання з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з серпня 2014 по ІНФОРМАЦІЯ_3 по день його загибелі під час захисту Батьківщини, та встановити факт батьківства ОСОБА_4 відносно дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та зазначає метою встановлення такого факту - отримання можливості реалізувати свої законні права та інтереси, щоб діти юридично мали документи про своє походження від батька.

Під час постановлення оскаржуваної ухвали про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦК України, судом першої інстанції з покликанням на вимоги частини 4 статті 263 ЦПК України було враховано висновки, викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц (провадження №61-13369св22).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 березня 2023 року, справа № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22) визначив, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Однак, у своїй постанові у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) від 18 січня 2024 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Також Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що є неефективним підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

Зі змісту указаної постанови у справі № 560/17953/21 вбачається, що заявник звернулася з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

У пункті 73 цієї постанови зазначено, що спірним питанням у межах розгляду цієї справи є те, чи позивач належить до членів сім`ї військовослужбовця, які відповідно до статті 161 Закону № 2011-XII мають право на отримання спірної одноразової грошової допомоги.

У пункті 79 указаної постанови зазначено, що під час розгляду цієї справи підлягає вирішенню питання, чи можливо встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги в межах розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, та з урахуванням встановлення наявності або відсутності цього факту надати оцінку рішенню суб`єкта владних повноважень, яке прийнято до встановлення судом такого факту.

У пункті 106 цієї постанови указано, що між позивачем та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Вказані обставини свідчать про те, що не дивлячись на те, що постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 560/17953/21 ухвалена у порядку адміністративного судочинства відносно спору про визнання протиправності рішення комісії Міністерства оборони України щодо відмови позивачці у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю члена її сім`ї, висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у вказаній постанові, є релевантними до обставин цієї справі та можуть бути, оскільки під час розгляду справи в порядку адміністративного судочинства № 560/17953/21 вирішувалося питання про можливість встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги, що було зазначено в якості однієї з мотивів звернення заявниці до суду про встановлення юридичного факту у даній справі.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали (02 жовтня 2023 року) врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, які були актуальними на той час.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однак, на час перегляду справи судом апеляційної інстанції Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору (18 січня 2024 року), а тому колегія суддів апеляційної скарги відповідно до норми ст. 3 ЦПК України має їх врахувати, як такі, що розкривають зміст п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України на день розгляду апеляційної скарги.

Крім того, суд першої інстанції при відмові у розгляді справи у порядку цивільного судочинства всупереч вимог ст. 263 ЦПК України не з`ясував, що в якості мети встановлення юридичного факту батьківства було зазначено захист сімейних прав та інтересів заявника та її дітей, що є ознакою розгляду справи у порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.ст. 1, 2 СК України Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

У статті 130 СК України передбачено можливість встановлення факту батьківства за рішенням суду:

1. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

2. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (зокрема, матір`ю дитини).

Саме на вказані у ч. 1 ст. 130 СК України підстави покликалась заявниця при зверненні до суду (а.с. 2).

Суд першої інстанції з порушенням вказаних норм матеріального права не звернув належної уваги на ці обставини, внаслідок чого помилково застосував норму п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та закрив провадження у справі, а тому оскаржувана ухвала відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лиска Павла Олександровича задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 липня 2024 року.

Головуючий В.Б.Яцина

Судді Ю.М.Мальований

О.В.Маміна