Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1636/24
Провадження № 2/935/730/24
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Янчук В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Кумечко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Міхненко С.С. звернулась до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал» 21.01.2014 було укладено кредитний договір GP -5906570, згідно якого отримала грошові кошти в кредит. Правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору відступлення є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Подальшому ПАТ «ПУМБ» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу та отримало виконавчий напис нотаріуса № 1536 від 21 березня 2018 року про стягнення з позивача грошових коштів у сумі 57591,80 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. від 17 грудня 2018 відкрито виконавче провадження за № 57930826 за виконавчим написом приватного нотаріуса та в межах зазначеного виконавчого провадження вищевказаною постановою приватного виконавця звернуто стягнення на заробітну плату позивача про що винесено відповідну постанову.

Вважає, що виконавчий напис №1536 від 21 березня 2018 року вчинено нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами.

А тому, вчинення виконавчого напису за кредитним договором GP -5906570 від 21.01.2014 в розмірі 57591,8 грн. є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», і такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Крім того, просить вирішити питання про стягнення з відповідача на повернення понесених по справі судових витрат, а саме 1816,80 грн. по сплаті судового збору.

На підставі вищевикладеного, з посиланням на відповідні норми законодавства просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 травня 2024 року зупинено стягнення за виконавчим написом № 1536 від 21 березня 2018 року, який був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Міхненко С.С. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду, представник позивача ОСОБА_2 подав заяву, відповідно до якої просить здійснювати розгляд справи у відсутність позивача та представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

В судове засідання відповідач АТ «ПУМБ» свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду, 28.05.2024 від представника АТ «ПУМБ» Бойченка Д.О. надійшла заява про визнання позовних вимог в порядку ст.206 ЦПК України, а справу розглядати у відсутність представника відповідача. Інших заяв та клопотань не надходило.

Третя особа - приватний нотаріус Київського МНО Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та встановленим законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та встановленим законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що 21 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис №1536, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором GP -5906570 від 21.01.2014 на загальну суму 57591,8 грн., яка проводиться за період з 12 березня 2017 року по 12 березня 2018.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. 17.12.2018 р. відкрито виконавче провадження № 57930826, на підставі виконавчого напису №1536 виданого 21.03.2018 виданого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С.

В подальшому, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. постановою від 02.01.2019 р звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вважає, що позов обґрунтований і він підлягає задоволенню.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.

Відповідно до п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, суд звертає увагу, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

Виходячи з наведеного вище, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи насправді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Київський апеляційний адміністративний суд при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 16.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині з моменту її прийняття.

Підставою для скасування вказаного нормативного акта стало, зокрема, те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально.

У постанові Верховного Суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 зазначено, що в зв`язку з визнанням судом нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року до спірних правовідносин підлягала застосуванню постанова Кабінету Міністрів України про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів № 1172 у редакції від 29.11.2001.

Зі змісту наведених судових рішень вбачається, що з 22.02.2017 виконавчий напис може бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Відповідач не довів у встановленому законом порядку належними і допустимими доказами того, що кредитний договір, який надавався нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально.

Крім цього, відповідач не подав до суду докази про підтвердження отримання вимоги позивачем, а неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви з яких виходив суд.

Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені й обґрунтовані, визнання позовних вимог відповідачем а тому підлягають задоволенню. Докази на спростування такого висновку суду станом на час розгляду справи відсутні.

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до ч. 1 ст.142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з зазначеним вище, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору з розмірі 908,40 грн. за подання заяви, оскільки останні сплатив судовий збір в розмірі 1816,80 грн., що підтверджується квитанцією про сплату ID 3151-6357-8541-9055 від 23 травня 2024. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 908,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», Постановою КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» ст. ст. 7, 10, 12, 13, 133, 134, 137, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис № 1536 вчинений 21 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною.

Стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 908.40 грн..

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 908,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено: 24 липня 2024 р.

Сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

відповідача: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4 .

третя особа:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37 оф.215.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна, адреса: м. Київ 02094, вул. Златоустівська, буд. 55, офіс 61

Суддя: В.В. Янчук