Справа № 484/2617/24
Провадження № 2-др/484/6/24
Р І Ш Е Н Н Я

(додаткове)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську заяву представника позивача, адвоката Ключенкової Христини Владиславівни, про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

17.05.2024 року позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 21.12.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за № 682.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.06.2024 року позов було задоволено. Разом з тим, в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн. було відмовлено, оскільки розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в рамках цивільної справи № 484/2617/24, на момент розгляду справи, суд вважав не доведеним.

27.06.2024 року від представника позивача по справі надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у вищевказаній цивільній справі. Заява була направлена до суду та сторонам за допомогою системи «Електронний суд».

У своїй заяві та поясненнях по справі представник зазначив наступне.

При подачі позовної заяви представником позивача у відповідності до вимог ст. 134, 141 ЦПК України було зазначено у позовній заяві попередній розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Отже, адвокатом було заявлено попередню суму витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.

Загальна сума витрат позивача на правову допомогу склала 8 000 грн. (вісім тисяч гривень), що підтверджується:

- Договором про надання правової допомоги № 347 від 13.05.2024 року (копія додається)

- Актом №1 від 16.05.2024 року (копія додається) на суму 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень).

- Довідкою №1 від 16.05.2024 року (копія додається).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 15.09.2021 року у справі № 161/7163/20 зазначив, що у випадку подання стороною справи до суду заяви про надання доказів про витрати, які вона сплатила за професійну правову допомогу у зв`язку з розглядом справи, у п`ятиденний строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, суд позбавлений можливості розглядати питання розподілу витрат на професійну правову допомогу до закінчення цього строку.

Представником позивача було зазначено у позовній заяві, що докази витрат на професійну правову допомогу будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Таким чином, на думку представника позивача, Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області не мав розглядати питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у винесеному рішенні.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив відмовити у стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вказуючи, що заявлені витрати є занадто завищеними, необґрунтованими, та такими, що не відповідають обсягу роботи до її вартості. Крім того, будь якого документу, який підтверджує офіційне отримання коштів за надання професійної правничої допомоги до суду не надано.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Заява, відповідно до ст. 270 ЦПК України розглянута за відсутності сторін по справі.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши питання поставлене у заяві суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Із положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України, слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Тобто, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на професійну правничу допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правової допомоги від 13.05.2024 № 347, копія Акту № 1 наданих послуг від 16.05.2024, копія довідки № 1 від 16.05.2024 про отримання оплати за складання та відправлення позовної заяви про розірвання шлюбу до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області в розмірі 8000 грн., ордер про надання правничої (правової) допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу заявлену позивачем.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача, адвоката Ключенкової Христини Владиславівни, про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 8000 (вісім тисяч) грн. в рахунок відшкодування витрат позивача на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: