печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та визначення одноособового виховання дітей батьком в окреме провадження,-

ВСТАНОВИВ:

15.05.2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення одноособового виховання дітей батьком, яка передана судді Ільєвій Т.Г. 20.05.2024.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року у справі заявлено самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення одноособового виховання дітей батьком.

31.05.2024 року відповідно до розпорядження № 230 від 31.05.2024 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв`язку з задоволенням заяви про самовідвід.

Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О.М.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та визначення одноособового виховання дітей батьком, виділено в окреме провадження.

Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О.М.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що її слід залишити без руху для усунення недоліків, з наступних підстав.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Проте зі змісту позовної заяви вбачається, що обставини в обґрунтування позовних вимог про визначення місця проживання дитини, викладено не чітко, доказів в обґрунтування обставин не надано, як і не наведено підстав, з якими законодавець пов`язує можливість звільнення особи від доказування. Водночас позивачем не надано суду доказів наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Зокрема, позовна заява не містить відомостей про звернення позивача до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання дітей або вмотивованої відмови даних органів у розгляді його звернення. Крім того, позовна заява не містить відомостей щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами, висновку даного органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини. В позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує чи відповідає найкращим інтересам дитини визначення місця проживання саме з позивачем (матір`ю дитини) та чим це підтверджується, не долучено довідку про середній заробіток позивача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

Проте, в позові не зазначено обставин і не наведено підстав для незалучення до участі у справі відповідного органу опіки та піклування, участь якого у справах про визначення місця проживання дитини є обов`язковою (ч. 4 ст. 19 СК України).

Оскільки позовні вимоги про визначення місця проживання дитини мають вирішуватись за участі служби у справах дітей, позивач має залучити до участі у справі цю службу за місцем проживання дитини, в якості третьої особи, та надати на виконання вимоги ст. 177 ЦПК України копію позовної заяви з додатками для направлення останній.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175,177,185, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та визначення одноособового виховання дітей батьком в окреме провадження - залишити без руху, та надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ними копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ній недоліків.

У разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Соколов