Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 712/6112/24
Провадження № 2/711/2171/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи», в особі свого представника - адвоката Олененка Олександра Володимировича, звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення магазину «Юність», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

18.07.2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.07.2024 року направлено цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди до Придніпровського районного суду м. Черкаси за підсудністю.

23.07.2024 року дана цивільна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси та згідно автоматизованого розподілу справи між суддями передана судді Скляренко В.М.

Дослідивши матеріали вказаної позовної заяви, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальним законодавством визначено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

За правилами загальної підсудності, які встановлені в статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За правилами альтернативної підсудності, які встановлені в ч. 6 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до правил виключної підсудності, які встановлені ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність, встановлена ст. 30 ЦПК України, означає імперативне правило, відповідно до якого справи, віднесені до цього виду підсудності, можуть розглядатися винятково за вказаним у законі місцем. До цього виду підсудності законом віднесено такі категорії справ: 1) позови, що виникають з приводу нерухомого майна (пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини); 2) про зняття арешту з майна (пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини); 3) позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями (пред`являються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини); 4) позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти (пред`являються за місцезнаходженням перевізника); 5) справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги (розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно, або порту реєстрації судна).

Отже положеннями ст. 30 ЦПК України визначено перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, та такий перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Разом з тим поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч. 1 ст. 30 ЦПК України) є більш широке, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно». А тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (п. 7.36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19).

У своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі №646/8916/17 КЦС ВС зазначив про те, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Крім того, тлумачення словосполучення «з приводу нерухомого майна» також у своїй постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 надала Велика Палата ВС, зазначивши, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

З матеріалів позову вбачається, що відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак, сам спір стосується відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення магазину «Юність», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана адреса відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) саме Соснівського районного суду м. Черкаси.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи що даний спір стосується відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення магазину «Юність», що знаходиться на території, на яку не поширюється юрисдикція Придніпровського районного суду м. Черкаси, дана справа не підсудна Придніпровському районному суду м. Черкаси та була помилково (без врахування вимог ст. 30 ЦПК України) направлена цьому суду для розгляду, а тому повинна бути повернута для розгляду за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме приміщення магазину «Юність», залиттям якого позивачу і завдана матеріальна шкода.

Зазначене рішення буде повністю відповідати вимогам ст. 30 ЦПК України та положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 27, 28, 30, 31, 32, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Повернути матеріали цивільної справи № 712/6112/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди для розгляду за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси (адреса: м. Черкаси, вул. Гоголя 316).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Придніпровського

районного суду м. Черкаси В.М. Скляренко