25.07.2024 Справа № 363/2223/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Шубочкіної Т.В., за участю секретаря Воронюк А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа Вишгородська державна нотаріальна контора,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача ОСОБА_2 надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , останнє місце проживання якого: Держава Ізраїль. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 травня 1999 року. Інші 2/3 частини квартири належать Позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 травня 1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2017 року. Позивач звернувся до державного нотаріуса за консультацією щодо прийняття спадщини після смерті брата, Позивачу повідомлено, що для звернення з заявою про прийняття спадщини йому необхідно надати нотаріусу оригінал свідоцтва про смерть особи з офіційним перекладом на українську мову та проставленим апостилем. Фактично свідоцтво про смерть брата з перекладом та апостилем Позивач отримав лише 08 квітня 2024 року. 29 квітня 2024 року Позивач звернулася до Вишгородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Державний нотаріус видав лист від 29 квітня 2024 року в якому зазначено, що Позивачем пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . На підставі викладеного, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08.05.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Вишгородської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явилася, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є рідним братом позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть Держави Ізраїль від 11 квітня 2021 року, родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження позивача від 05 березня 1965 року НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , виданого повторно від 13 квітня 2024 року серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 з 2003 року постійно проживав в Державі Ізраїль та помер в м. Тель-Авів-Яфо, що підтверджується довідкою № 1200 від 29.06.2016р. та довідкою на військовозобов`язаного виїжджаючого за кордон.

1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 травня 1999 року. Інші 2/3 частини квартири належать позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 травня 1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 березня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 673, після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 з перекладом та апостилем позивач ОСОБА_1 отримав 08 квітня 2024 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, поштовим конвертом та роздруківкою з мережі Інтернет про пошук поштових відправлень.

Згідно листа від 29 квітня 2024 року № № 615/01-16 Вишгородської державної нотаріальної контори вбачається, що позивачем пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Крім того, було роз`яснено право на звернення до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з наявністю у нього обґрунтованих поважних причин.

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №77404987 від 20.06.2024 року відомості стосовно ОСОБА_3 відсутні.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієi спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Стаття 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноважений на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1233 ЦК Українизаповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до роз`яснень викладеними у пунктах 18, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди вiдкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 539/4424/20 (провадження № 61-14149св21), суд дійшов висновку про те, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеногостаттею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на труднощі позивача в отриманні та перекладі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , враховуючи тривале постійне проживання останнього в іншому населеному пункті закордоном, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, беручи до уваги положення законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позову, і тому слід визначити ОСОБА_1 додатковий трьохмісячний строк з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Призначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці з моменту набрання даним рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 )

Відповідач: Вишгородська міська рада Київської області (, адреса: 07301, Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1)

Третя особа: Вишгородська державна нотаріальна контора (, адреса: 07301, Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1)

Суддя Т.В.Шубочкіна