Провадження № 2/601/36/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 607/11227/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «МАКОШ МІНЕРАЛ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мастенко Наталія Павлівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення грошової компенсації,

за участю: представника ОСОБА_2 адвоката Заводовської М.Л.,

представника ТОВ «МАКОШ МІНЕРАЛ» - адвоката Дробахи C.В.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ТОВ «МАКОШ МІНЕРАЛ», де третьою особою виступає - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мастенко Н.П. про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення грошової компенсації. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 мав договірні зобов`язання перед ОСОБА_3 , які належним чином не виконані, відтак Здолбунівським районним судом Рівненської області винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг в сумі 120000 євро. Із вищевказаного рішення вбачається, що ОСОБА_3 зазначила, що за період з 29 листопада 2003 року по 30 вересня 2012 року ОСОБА_1 отримав від неї грошові кошти під зобов`язання купити майно, землю та розвинути бізнес для єдиної її ( ОСОБА_3 ) онучки Нелі. ОСОБА_1 09 грудня 2003 року придбана нежитлова будівля (господарське приміщення) по АДРЕСА_1 . 22 лютого 2006 року проведено реконструкцію вищевказаного господарського приміщення під столярний цех. Здаючи в оренду столярний цех та земельну ділянку, власники ТОВ «В-4» вирішили забрати в позивача все майно і тому представниками ТОВ «В-4», ще з кінця 2010 року розпочаті судові процеси проти Смакули В.В. В результаті судових рішень відкриті виконавчі провадження про стягнення із позивача грошових коштів, а саме: в сумі 6 195 544.9 грн. та 39 600 грн. на користь ТОВ «В-4». Скориставшись наявністю проваджень про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вмовила позивача приховати майно від власників ТОВ «В-4», шляхом відчуження майна в її користь. З метою виведення з зони ризику сімейного бізнесу столярний цех, що знаходилися по АДРЕСА_1 , позивачем прийнято рішення формально відчужити вказане майно на користь своєї тоді дружини ОСОБА_2 . Вказане рішення приймалося з єдиним умислом, зберегти майно та в майбутньому передати дочці, відповідно до взятих на себе зобов`язань перед ОСОБА_3 05.04.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування № 950 столярного цеху з допоміжними будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . 23.06.2020 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Макош Мінерал» укладено договір купівлі продажу № 1274 вищевказаного столярного цеху. 23 червня 2020 року ОСОБА_2 продала вищевказаний столярний цех, а грошові кошти з продажу, в розмірі 2 505 000 грн., перераховані на рахунок, який відкритий на її ім`я. Позивач вважає, що договір купівлі продажу, що укладався ОСОБА_2 є протиправними оскільки майно набуте нею на підставі фіктивного договору дарування від 05.04.2011 року. Укладання договору дарування столярного цеху з допоміжними будівлями і спорудами та земельної ділянки площею 1.25 га відбулось з метою приховання вказаного майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, що свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним. Окрім того, договsр дарування столярного цеху не відповідає волі ОСОБА_1 , оскільки він не мав права дарувати майно без відома інвестора ( ОСОБА_3 ), без його на те згоди ( ОСОБА_1 був тільки титульним власником майна і мав зобов`язання перед інвестором). Тому позивач просить суд визнати недійсним з моменту укладання договір купівлі-продажу столярного цеху з допоміжними будівлями і спорудами, укладений 23 червня 2020 року між ОСОБА_2 (Продавць) та ТОВ «МАКОШ МІНЕРАЛ» (Покупець) посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Мастенко Н.П., що знаходиться по АДРЕСА_1 . Цегляний столярний цех загальною площею 1573,2 кв.м., зазначений в плані під літ.»Б», камера пропарки (сендвічпанелі) під літ. «В», сушка (сендвічпанелі) під літ. «С», паливна (цегла) під літ. «П», насосна (цегла) під літ. «Н», бункер для відходів (сталь) під літ. «Д», пожежний резервуар 2 шт.(метал) під літ. «Ж», шахтний колодязь (бетонний круг) під літ. «К», трансформаторна підстанція (сталь) під літ. «Т», розташовані на земельній ділянці площею 0.9246 га, кадастровий номер: :02:001:0350, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка відчужується за окремим договором. Просить стягнути зі ОСОБА_2 на свою користь грошову компенсацію в розмірі 2505000 грн та вирішити питання судових витрат.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сампара Н.М. не з`явились, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

17.07.2024 предстаником позивача адвокат Сампарою Н.М. подано заяву про відкладення розгляду даної справи, у зв`язку із перебуванням її у відсутці.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК, особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи строки розгляду справи, а також те, що судом досліджено усі докази по справі, позивачем та його представником неодноразово були подані заяви про відкладення розгляду даної справи, що призводить що затягування її розгляду, причини неявки позивача та його представника не є поважними, суд вважає, що у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Сампари Н.М. слід відмовити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Заводовська М.Л. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених у відзиві на позов.

15.08.2023 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідачка ОСОБА_2 просила у позові відмовити, посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з позивачем з 05.06.1993 по 30.03.2021. На момент дарування ОСОБА_1 їй спірного майна, він чітко усвідомлював сутність правочинів, це було його волевиявлення. 23 червня 2020 року нею, за відома позивача, спірне майно було продане ТОВ «МАКОШ МІНЕРАЛ». Усі кошти від продажі майна вона зняла з рахунків і ОСОБА_1 на свій розсуд розпорядився ними, і жодним словом не обмовився на той час, що він має боргові розписки на суму 120 000 Євро перед ОСОБА_3 , мабуть тому що цих розписок на той час ще не було придумано. Щодо договірних зобов`язань між позивачем і його матір`ю ОСОБА_3 , відповідаці стало відомо 27 липня 2023 року коли отримала документи з Кременецького районного суду. До матеріалів справи про поділ майна подружжя, який розпочав позивач у жовтні 2020 року, не було подано рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16.04.2021 для включення у загальну масу спільного майна подружжя. Розгляд справи по суті з поділу майна позивач затягував три роки. Задоволення даного позову грубо порушить права ТОВ «МАКОШ МІНЕРАЛ», яке придбало законно спірне майно. Позивач не є стороною договору купівлі-продажу від 23.06.2020 та не заперечував проти укладення данного договору. Нерухомість належала відповідачці на праві приватної власності, і вона, як законний власник, мала право розпорядитись ним на власний розсуд. ОСОБА_1 не має права на поданя данного позову, так як не є стороною оскаржуваного договору. Тому просить відмовити у позові в повному обсязі.

Представник ТОВ «МАКОШ МІНЕРАЛ» - адвокат Дробаха С.В. в судовому засіданні позов не визнав та просить відмовити у задоволенні данного позову з підстав наведених у відзиві на позов.

21.08.2023 представник ТОВ «МАКОШ МІНЕРАЛ» - адвокат Дробаха С.В. подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні данного позову в повному обсязі. Вказує на те, що договір купівлі-продажу від 23.06.2020 укладений відповідно до вимог чинного законодавства та погодженням усіх умов договору. Зобов`язання щодо використання чи невикористання коштів від продажу власної нерухомості є особистим правом ОСОБА_2 і жодним чином не стосується ОСОБА_1 . Ні ОСОБА_1 , ні його дочка не є стороною оспорюваного правочину. Позивачем не доведено того, що 23.06.2020 правочин було вчинено сторонами з порушенням вимог чинного законодавства, в тому числі ст. 203, 215 ЦК України. В позовній заяві не вказані підстави визнання договору купівлі - продажу недійсним. Окрім того, позовні вимоги позивача суперечать одна одній. Задоволення позову порушить законні права та інтереси ТОВ «МАКОШ МІНЕРАЛ», як законного власника нерухомого майна .

Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мастенко Н.П. в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

15.08.2023 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Мастенко Н.П. подано заяву, в якій вона просить справу слухати у її відсутності та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Вказує на те, що договір купівлі-продажу посвідчено нею 23 червня 2020 року відповідно до вимог чинного законодавства. Сторони договору були ознайомленні з вимогами пунктів договору купівлі-продажу, майно (столярний цех з допоміжними будівлями і спорудами) було особистою приватною власністю (набуте на підставі договору дарування), оплату за проданий об`єкт покупець перерахував продавцю під час підписання та нотаріального посвідчення договору на поточний рахунок. Сторони добровільно підписали договір, погоджуючи при цьому всі умови.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2023 дану справу передано на розгляд до Кременецького районного суду Тернопільської області.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

17.08.2023 представником відповідачки - адвокатом Заводовською М.Л. подано клопотання про проведення судового засідання з її участю в режимі відео конференції поза приміщеннями суду.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 серпня 2023 року задоволено клопотання представника відповідачки - адвоката Заводовської М.Л. про проведення судового засідання з її участю в режимі відеоконференції поза приміщеннями суду з використанням власних технічних засобів.

30.08.2023 представником відповідача - адвокатом Дробаха С.В. подано клопотання про проведення судового засідання з його участю в режимі відео конференції поза приміщеннями суду.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Дробаха С.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза приміщеннями суду з використанням власних технічних засобів.

27.09.2023 від представника позивача адвоката Сампари Н.М. надійшло клопотання про проведення судового засідання з її участю за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС через електронний кабінет електронного суду.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2023 року клопотання представника позивача - адвоката Сампари Н.М. задоволено.

14.11.2023 позивачем подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

15.12.2023 представником позивача - адвокатом Сампарою Н.М. подано клопотання про зупинення провадження по даній справі.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2023 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі відмовлено.

25.12.2023 представником позивача - адвокатом Сампарою Н.М. подано заяву про зміну підстав позову.

22.12.2023 представником позивача - адвокатом Сампарою Н.М. подано клопотання про зупинення провадження по даній справі.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 січня 2024 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі відмовлено.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 січня 2024 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу від 09.12.2003, посвідченого приватним нотіраусом Кременецького районного нотаріального округу Бурлак О.М., ОСОБА_1 купив у СВК «Біла Криниця» нежитлову будівлю (господарське приміщення), що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Із акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівнитвом об`єкта від 22.02.2006 слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться столярний цех.

05 квітня 2011 року між ОСОБА_1 , як дарувальником, та ОСОБА_2 як обдарованою був укладений договір дарування столярного цеху з допоміжними будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який посвідчений ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 950.

23 червня 2020 року між ОСОБА_2 , як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «МАКОШ МІНЕРАЛ», як покупцем, укладений договір купівлі-продажу столярного цеху з допоміжними будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який посвідчений ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1271.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області слідує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 15.06.1974. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 05 червня 1993 року та рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30.03.2021.

Рішенням Здолбунівського районного суду Тернопільської області від 16.04.2021 та ухвалою Здолбунівського районного суду Тернопільської області від 20.05.2021, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за розписками-зобов`язаннями від 29.11.2003, 01.10.2004, 24.07.2008, 05.09.2010, 30.09.2012 в розмірі 4101600 гривень.

17.01.2011 державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Данилевич Л.Б. відкрито виконавче провадження № 23717202 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «В-4» 8.50 грн. в повернення державного мита та 37 грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.06.2011, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «В-4» 39600 грн, 396 грн в повернення витрат по сплаті державного мита та 236 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.06.2011 стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ «В-4» грошові кошти в сумі 6195544,9 грн, 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 1700 грн судового збору та 840 грн витрачених на розміщення реклами.

З довідки за реквізитами вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 у АТ КБ «ПриватБанк» відкрито рахунок.

З постанови Тернопільського апеляційного суду від 25.07.2023 вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проведено поділ майна.

Станом на 27.07.2020 ОСОБА_6 є підприємцем, вид її діяльності: надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Згідно інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… за № 233855505 від 24.11.2020; за № 233855823 від 24.11.2020; за № 233854068 від 24.11.2020, у період з 18.04.2013 по 10.11.2017 ОСОБА_6 придбано: квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 .

Із інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… за № 233854068 від 24.11.2020 та договору дарування квартири від 12.09.2018, ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_5 .

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.03.2021, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 борг в сумі 82 000 доларів США, що еквівалентно 2 311 580 грн.

Постановою апеляційного суду Тернопільської області від 08 липня 2024 року залишено без змін рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Салій Ганна Ярославівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКОШ МІНЕРАЛ», про визнання недійсними з моменту укладення договору дарування столярного цеху з допоміжними будівлями і спорудами загальною площею 1573.20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 , який укладено 05 квітня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Салій Ганною Ярославівною та договору дарування земельної ділянки для іншої комерційної діяльності площею 1.25 га, кадастровий номер № :02:001:0012, який укладено 05 квітня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Салій Ганною Ярославівною. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що доводи ОСОБА_1 про вчинення спірних правочинів під впливом тяжких обставин є безпідставними, а тому відсутні правові підстави для задоволення поданого ним позову. Доводи ОСОБА_1 про те, що спірні договори дарування укладалися під впливом тяжких обставин, не відповідали волі дарувальника, оскільки ОСОБА_2 здійснила вплив на формування його волевиявлення, умовлянням подарувати їй вищевказане майно, судами відхилені, оскільки вказане не підтверджено належним та допустимими доказами.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, загальний перелік яких визначений у статті 16 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Головним елементом правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тобто основним юридичним фактом, що підлягає встановленню судами, є дійсна спрямованість волі сторін на укладення договору.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тлумачення статей 215, 216 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що спірний договір купівлі-продажу столярного цеху з допоміжними будівлями і спорудами, укладений 23 червня 2020 року між ОСОБА_2 та ТОВ «МАКОШ МІНЕРАЛ» , містить усі істотні умови, його підписано сторонами. Нотаріусом при посвідченні оспорюваного правочину було ознайомлено останніх з положеннями закону та правовими наслідками його укладення, у тому числі з вимогами щодо недійсності правочину, встановлено особи його сторін, перевірено їх дієздатність та належність ОСОБА_2 столярного цеху, що відчужувався.

Твердження позивача про те, що ОСОБА_2 не мала права здійснювати продаж спірного майна, так як договір дарування, на підставі якого ОСОБА_2 набула у власність вищевказане майно, укаладений на вкрай невигідних для нього умовах під впливом тяжких обставин, а майно, яке є предметом оскаржуваних правочинів, було придбано за кошти його матері ОСОБА_3 , з умовою передати його єдиній доньці ОСОБА_12 , суд до уваги не приймає, оскільки рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 березня 2024 року, що залишено без змін постановою апеляційного суду Тернопільської області від 08 липня 2024 року, встановлено, що вищевказаний договір дарування вчинено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивачем ОСОБА_1 не надало належних та допустимих доказів того, що оспорений договір купівлі-продажу від 23 червня 2020 року укладений з порушенням вимог статей 203, 215 ЦК України, а тому суд вважає, що відсутності підстав для визнання його недійсним.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «МАКОШ МІНЕРАЛ» про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення грошової компенсації слід відмовити.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України).

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 15,16, 202, 203, 204, 215, 216, 626, 627, 629 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 76, 78, 80, 89, 141, 258, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «МАКОШ МІНЕРАЛ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мастенко Наталія Павлівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення грошової компенсації - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «МАКОШ МІНЕРАЛ», місцезнаходження: вул. Келецька, 38 прим. 210 м. Вінниця, .

Третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Мастенко Наталія Павлівна, місцезнаходження вул. Руська 23 м. Тернопіль Тернопільської області.

Повний текст рішення складено 26 липня 2024 року.

Головуючий: