ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 липня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 743/592/23

Головуючий у першій інстанції - Павленко О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/133/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області у складі судді Павленко О.В. від 08 вересня 2023 року, місце ухвалення рішення - смт. Ріпки, дата складання повного тексту рішення - 11 вересня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, стягнутих Ріпкинським районним судом Чернігівської області рішенням від 08.06.2018 року з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, Також позивач ставив питання про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь 50% понесених ним судових витрат. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказував, що він проживав спільно із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який наразі припинено. Від даного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.06.2018 року і позивача на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку позивача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2018 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 24.07.2018 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області було видано виконавчий лист у справі №743/261/18, на підставі якого Ріпкинським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження із його примусового виконання. Позивач зазначав, що він з 12.07.2016 року перебуває у шлюбі із ОСОБА_7 , в якому вони разом виховують двох спільних дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.04.2021 року із позивача на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання двох спільних дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2021 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 . За доводами позивача, за станом здоров`я він не працює, але намагається утримувати сім`ю та сплачувати аліменти, при цьому, у нього змінився сімейний стан та погіршилося матеріальне становище, і тому він змушений звернутися до суду з даним позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на дітей від шлюбу із ОСОБА_2 .

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.09.2023 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.09.2023 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги його позову. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що судом першої інстанції надано невірну оцінку доказам позивача, що призвело до ухвалення незаконного рішення суду. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції лише частково перераховані у оскаржуваному рішенні обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, але належна оцінка їм не надана. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджує, що судом першої інстанції проігноровано ті обставини, що у нього змінився сімейний стан, оскільки у другому шлюбі він має двох малолітніх дітей, яких теж необхідно утримувати, та надавати їм нормальні умови проживання. За доводами апелянта, суд першої інстанції упереджено поставився до вирішення спору по суті, порушивши при цьому вимоги статті 48 Конституції України, в якій зазначено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Апелянт вказує, що він станом на час ухвалення судом рішення має ряд хронічних захворювань, та потребує відповідного лікування, і не виключено, що в подальшому буде необхідне операційне втручання, на що потрібні значні грошові кошти, яких у сім`ї позивача недостатньо, і дані обставини судом першої інстанції було проігноровано. Апелянт звертає увагу на те, що на даний час за станом здоров`я він не працює, але намагається утримувати сім`ю, та сплачувати аліменти. За період з січня 2021 року по грудень 2022 року апелянтом сплачено аліментів, відповідно до виконавчого листа по справі №743/261/18 від 24.07.2018 року, виданого Ріпкинським районним судом Чернігівської області, на суму 38 305 грн. 66 коп., але дана обставина не знайшла свого відображення у рішенні суду. Апелянт вважає упередженим посилання в рішенні суду першої інстанції на те, що він ухиляється від сплати аліментів. За доводами апелянта, на час підготовки апеляційної скарги він повністю погасив заборгованість по сплаті аліментів перед своєю дружиною ОСОБА_7 на утримання двох малолітніх дітей в сумі 52 317,50 грн., що підтверджується довідкою №52127 від 12.10.2023 року, яка додана до апеляційної скарги. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції невірно викладено твердження того, що позивач займається підприємницькою діяльністю, а саме, скуповує молоко у населення, оскільки дана думка суду нічим не підтверджена.

Апеляційним судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 після одруження змінила прізвище на " ОСОБА_2 ", що підтверджується наданими нею суду копією паспорта та копією свідоцтва про шлюб, Серії НОМЕР_1 від 03.02.2024 року (а.с.159,160).

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, відповідач ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.09.2023 року, залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду даної справи (а.с.152), не з`явився.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи,перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.06.2018 року у справі №743/261/18, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2018 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (а.с.18-21).

24.07.2018 року Ріпкинським районним суду Чернігівської області у справі №743/261/18 було видано виконавчий лист.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.04.2021 року у справі №743/217/21, яке набрало законної сили 24.05.2021 року, було частково задоволено позов ОСОБА_7 , та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.23-26).

Згідно довідки №6080 від 28.04.2023 року, виданої Ріпкинським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів, згідно виконавчого листа №743/261/18 від 24.07.2018 року, виданого Ріпкинським районним суду Чернігівської області, станом на 28.04.2023 року, складає 137 357,90 грн. (а.с.29-30,зворот).

У відповідь на запит суду першої інстанції Чернігівський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом №36689 від 11.08.2023 року повідомив, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа, виданого Ріпкинським районним суду Чернігівської області 07.07.2021 року про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 , і станом на дату надання відповіді заборгованість, ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 52 317,50 грн. (а.с.72-74).

Із доданого до апеляційної скарги листа Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №52027 від 12.10.2023 року вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №743/217/21 від 07.07.2021 року; заборгованість по сплаті аліментів за АСВП НОМЕР_2, згідно заяви стягувача від 27.09.2023 року - відсутня; заборгованість по сплаті виконавчого збору становить 9 128,82 грн. (а.с.115).

У матеріалах справи наявні відповідні надані позивачем ОСОБА_1 документи щодо стану його здоров`я (а.с.33,34).

Матеріали справи містять в собі копію виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої 19.05.2021 року КНП "Чернігівська обласна дитяча лікарня" та копію консультативного висновку спеціаліста від 26.08.2021 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.44,45).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 08.09.2023 року, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, встановив, що позивач дійсно має проблеми зі здоров`ям, але отримує дохід з того, що скуповує молоко у населення, та перепродає його у м.Чернігові, і при цьому, як ФОП позивач не оформлений, та отримує "чистий" дохід від своєї діяльності. Наведене, на думку суду першої інстанції, дає підстави вважати, що позивач має можливість утримувати дітей та сплачувати аліменти, але ухиляється від обов`язку, визначного статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України. При цьому судом враховано, що відповідач ОСОБА_2 проживає у Черкаський області, як ВПО з трьома дітьми, та здійснює догляд за дитиною із інвалідністю, що обмежує її у можливості працювати. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстав для зменшення розміру аліментів, які сплачує позивач на користь ОСОБА_2 , у даній справі не вбачається, оскільки позивач працює, отримує дохід, і ним не доведено наявності обставин, які є суттєвими, та могли б бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягнуті із позивача на користь ОСОБА_2 за рішенням суду.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що судом першої інстанції невірно надана оцінка наявним у справі доказам, а також не прийнято до уваги норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із п.1, п.2 статті 3 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини визначено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Частинами 2,3 статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У п.54 рішення Європейського Суду з прав людини від 07.12.2006 року №31111/04 у справі "Хант проти України" суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олссон проти Швеції" (№2) від 27.11.1992 року, Серія А, №250, статті 35-36, п.90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно приписів статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 статті 150, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із положеннями ч.3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 Сімейного кодексу України регламентовано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.06.2018 року у справі №743/261/18, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2018 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.18-21).

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.04.2021 року у справі №743/217/21, яке набрало законної сили 24.05.2021 року, було частково задоволено позов ОСОБА_7 , та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.23-26).

Таким чином, розмір аліментів, який припадає на кожну дитину, складає 1/8 частину заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, виходячи із розрахунку: 1/4 частина : 2 = 1/8 частина.

Враховуючи рівність прав дітей, народжених від різних шлюбів їх батька ОСОБА_1 , на утримання від нього, апеляційний суд вважає, що справедливим розміром аліментів, які мають стягуватися із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , буде 3/8 частин всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто, по 1/8 частині всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, на кожну дитину, що відповідно, дорівнює розміру аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційний суд вважає, що саме даний розмір аліментів відповідає принципам справедливості та рівності прав всіх дітей, народжених від різних шлюбів їх батька ОСОБА_1 .

У судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 посилалась на стан здоров`я сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потребує відповідних витрат.

З даного приводу необхідно зазначити, що вказане питання врегульовано законодавчо, а саме, приписами статті 185 Сімейного кодексу України.

Таким чином, оскільки рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.06.2018 року у справі №743/261/18 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, даний розмір аліментів необхідно зменшити до 3/8 частин, з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даною постановою апеляційного суду законної сили.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, при цьому, рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.09.2023 року, скасувати. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково. Зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.06.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/2 частини до 3/8 частин з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даною постановою апеляційного суду законної сили. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за необхідне - відмовити.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що апеляційним судом позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів апеляційним судом задоволено частково, а саме, на 1/3 частину, та враховуючи, що на підставі п.3 ч.1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", відповідач ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, позивачу ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, необхідно компенсувати понесені витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та вимог апеляційної скарги (1/3 частину), що становить: 894 грн. 67 коп. Розрахунок наступний: (1 073 грн. 60 коп. (а.с.5) + 1 610 грн. 40 коп. (а.с.89)) х 1/3 = 894 грн. 67 коп.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2023 року, скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.06.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/2 частини до 3/8 частин з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даною постановою апеляційного суду законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 894 (вісімсот дев`яносто чотири) грн. 67 коп., в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: