МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/180/24
Провадження № 2/521/2439/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідач : ОСОБА_2

предмет позову : стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив в порядку ч. 4 статті 390 ЦК України стягнути на його користь різницю між вартістю невідокремлених поліпшень у будинку, розташованому по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог останній послався на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 20.05.2021 року, яка набрала законної сили, по справі 521/452/2017 року з ОСОБА_2 на його користь стягнуті 650 896 грн. за збільшення ринкової вартості спірного житлового будинку після виконання його будівельних робіт станом на 1.01.2014 року.

Позивач стверджував, що виходячи з ринкової вартості спірного будинку станом на 1.08.2016 року за експертним висновком від 12.07.2022 року №024/2022 експерта ОСОБА_3 ПП «ОНДЦЕД ім. ОСОБА_4 », він має право на стягнення різниці між вартістю невідокремлених поліпшень у спірному будинку за період з 1.01.2014 року по 1.08.2016 року.

Спірні кошти визначені позивачем в 379 908 грн.

Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав.

Відповідач скористалась процесуальним правом надання відзиву, позов не визнала.

Так, остання стверджувала, що позов не є доведеним позивачем.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

В порядку ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України).

Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам удового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Змагальна форма цивільного процесу визначає покладання тягаря доказування на самі сторони і зняття із суду обов`язку по збиранню доказів.

Так, з наданих сторонами доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 .

Право власності відповідача підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав (довідка 360573911).

Позивач ОСОБА_1 фактично проживає у спірному будинку.

Місце його проживання зареєстровано за вищевказаною адресою.

Вказане визнано сторонами, підтверджується низкою судових рішень між сторонами, текстами їх позовних заяв, наявними в справі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20.05.2021 року, яка набрала законної сили, по справі 521/452/2017 року встановлений факт проведення позивачем будівельних робіт, ремонту, поліпшень у спірному будинку за його власні кошти, які завершені станом на 1.01.2014 року.

В порядку статті 390 ЦК України рішення суду з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті 650 896 грн. за збільшення ринкової вартості спірного житлового будинку після виконання його будівельних робіт станом на 1.01.2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 390 ЦК України добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди.

Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Крім витрат, необхідних для підтримки речі в нормальному стані, власник, титульний власник може її поліпшити.

Під поліпшеннями маються на увазі такі витрати на майно, що, з одного боку, не диктуються необхідністю його збереження, але, з іншого боку, носять обґрунтований, корисний характер, тому що поліпшують експлуатаційні властивості речі, підвищують її якість, збільшують вартість і т.п.

Від поліпшень речі варто відрізняти так звані витрати на розкіш, під якими звичайно розуміються довільні витрати власника речі, зв?язані, зокрема, з її прикрасою чи оснащенням речі якими-небудь дорогими дрібничками.

На відміну від витрат на поліпшення, подібні витрати, якщо відокремити відповідні збільшення від речі неможливо, відшкодуванню не підлягають навіть тоді, коли вони зроблені добросовісним власником.

Якщо ж їхнє відділення від речі не загрожує останній істотним погіршенням, незаконний власник майна, як добросовісний, так і недобросовісний може зробити це за умови, що власник не погодиться відшкодувати витрати в межах збільшення вартості речі.

В обґрунтування своїх вимог позивачем наданий висновок оціночно-будівельного та оціночно-земельного експертного дослідження від 12.07.2022 року №024/2022 експерта ОСОБА_3 ПП «ОНДЦЕД ім.Скибінського С.С.» про ринкову вартості спірного будинку станом на 1.08.2016 року.

З наданого висновку, разом із тим, вбачається, що ринкова вартість спірного будинку визначене експертом в двох варіантах.

При цьому при проведені дослідження, технічний паспорт на спірне майно станом на 1.01.2016 року, будь-які інші докази проведених, об`єктивно наявних поліпшень у будинку з часу, встановлених постановою Одеського апеляційного суду, тобто з 1.01.2014 року, експерту позивачем не надавались.

Ринкова вартість спірного майна визначена експертом виключно за площею будинку згідно тексту рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 24.04.2010 року, візуальний огляд не проводився.

Докази наявності поліпшень майна у будинку з часу, визначених постановою Одеського апеляційного суду, тобто з 1.01.2014 року по 1.08.2016 року, їх характеру, вартості, позивачем суду в процесі розгляду справи також не надані, які і докази їх здійснення за рахунок позивача.

Визначення позивачем різниці між вартістю невідокремлених поліпшень у будинку, розташованому по АДРЕСА_1 станом за період з 1.01.2014 року по 1.08.2016 року, відповідно, є голослівною.

Враховуючи викладене, судом не встановлено порушеного права позивача, обраний спосіб захисту права не відповідає цілям судочинства, суперечить принципу верховенства права.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

В задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст. 354,355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 23.07.2024 року.

09.07.24