Єдиний унікальний номер 341/920/24
Номер провадження 2/341/381/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островської Н. І.,

секретаря Гомерди Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: с. Слобода Івано-Франківська область, про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, особи з інвалідністю з дитинства,

у с т а н о в и в :

29.04.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з вимогою стягнення з останнього на її користь аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, особи з інвалідністю I «Б» групи, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,0 гривень.

Як підставу позову зазначила, що є матір`ю повнолітнього сина, який є особою з інвалідністю з дитинства 1 «Б» групи. Син потребує постійного та стороннього догляду, що, в свою чергу, потребує постійних коштів на його лікування. Необхідність отримання від відповідача матеріальної допомоги зможе покращити фізичний розвиток сина, буде більше можливостей проходити реабілітації з ним.

На утримання повнолітнього сина виплачується пенсія в мінімальному розмірі, але її розмір є недостатнім для його утримання і не забезпечує повністю його потреби.

В даний час вона не працює, оскільки здійснює догляд за повнолітнім сином, який є особою з інвалідністю, який не може залишатися без нагляду і потребує постійного догляду, а сам син в силу хвороби теж працювати не може.

Відповідач може матеріальну допомогу надавати, оскільки працює. Просила позовні вимоги задовольнити. Стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який є особою з інвалідністю, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,0 гривень протягом усього часу проживання та опікування повнолітнім сином нею.

24.05.2024 ухвалою суду провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Судом встановлено, що з позивачем проживає повнолітній син, який є особою з інвалідністю з дитинства 1 «Б» групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 234481. Інвалідність встановлена довічно (а. с.4).

Довідкою від 07.09.2021 медико-соціальної експертизи підтверджено, що ОСОБА_3 потребує стороннього догляду і нагляду (а. с. 3).

За Витягом з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 9).

Таким чином встановлено, що повнолітній син ОСОБА_3 є особою з інвалідністю першої групи, тобто непрацездатною особою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Положеннями ч. ч. 8, 9 статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст. 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку).

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність. Дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність (ст.1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина.

В п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено, щовідповідно до ст.180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, на яких регулюються сімейні відносини, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який є особою з інвалідністю з дитинства, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,0 гривень щомісячно.

Згідно зі статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, зміну способу їх стягнення, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України розподіл судових витрат необхідно здійснити таким чином: 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн., зарахувати з Державного бюджету та зобов`язати відповідача сплатити на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, особи з інвалідністю з дитинства - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,0 гривень щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 29.04.2024, протягом всього часу проживання та опікування ОСОБА_3 ОСОБА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 605,60 гривень, зарахувати з Державного бюджету 605,60 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА