Справа № 161/3370/24
Провадження № 2/161/1819/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом адвоката Самчука Антона Миколайовича в інтересах ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Самчук А.М. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування.

Позов обгрунтував тим, що 06 липня 2023 року у м. Луцьку по вул. Потебні, 52 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes-Benz GL350 CDI д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 під керування ОСОБА_5 та автомобіля Citroen Jumpy н.3. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . Цивільно-правова відповідальність на авто, власником котрого являється ОСОБА_4 , застрахована АТ "СГ "ТАС" (приватне) згідно Полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 3471211 від 26.12.2022.

Учасники ДТП вирішили скласти Європротокол, у чому безпосередньо допомагали працівники патрульної поліції. Відповідно, протокол у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 не складався.

За результатом подання документів на виплату страхового відшкодування до АТ "СГ «ТАС» було заведено справу №12776/16/2023/53 від 06.07.2023, також було отримано рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за №10370/9123 від 21.07.2023 року, оскільки відповідно до Висновку експерта №133/23 від 13.07.2023 судового експерта ОСОБА_8 встановлено, що: "в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Mercedes-Benz GL350 CDI д.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_5 не відповідали вимогам вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України", цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Citroen Jumpy н.3. НОМЕР_2 щодо відшкодування шкоди не наступила. Вважають, що експертиза проведена з порушенням вимог інструкції, оскільки проводилася по фотознімках, відмова у виплаті не грунтується на законних підставах, а тому, просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_3 80 000,00 грн суми страхового відшкодування та судовий збір.

Ухвалою від 23.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

29.03.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", відповідно до змісту якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що згідно висновку судового експерта №133/23 від 13.07.2023 встановлено, що: "в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Mercedes-Benz GL350 CDI д.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_5 не відповідали вимогам вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України", а тому керуючись п.32.2 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПАТ «СГ «ТАС» не мало правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки не настала цивільно-правова відповідальність страхувальника та крім того, позивач не надала доказів, які підтверджують факт оплати проведеного ремонту транспортного засобу. Тому, просили в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Самчук А.М. заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.ст. 3, 5 цього Закону метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Судом встановлено, що 06.07.2023 у м. Луцьку по вул. Потебні, 52 за участю автомобіля Mercedes-Benz GL350 CDI д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 під керування ОСОБА_5 та автомобіля Citroen Jumpy н.3. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 сталася дорожньо-транспортна пригода, стосовно якої склався Європротокол та було повідомлено АТ «СГ «ТАС» (справа № 12776/16/2023/53 від 06.07.2023)(а.с.7).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована АТ «СГ «ТАС»

згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності

власників наземних транспортних засобів AT 3471211 від 26.12.2022.

Відповідно до поданих заяв та європротоколу ДТП відбулось з вини ОСОБА_6 , який свою вину визнав.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником автомобіля Mercedes-Benz GLK350 CD р.н. НОМЕР_5 є ОСОБА_9 (а.с.6).

АТ «СГ «ТАС» відмовило у виплаті страхового відшкодування позивачу в повному обсязі, обгрунтовуючи це тим, щона підставі отриманих документів та проведеної перевірки судовим експертом, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Citroenн.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , щодо відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений транспортний засіб не наступила, що оформлено листом вих. №10370/9123 від 21.07.2023 (а.с.8).

Відповідно до Висновку експерта № 133/23 від 13.07.2023 Судового експерта ОСОБА_8 встановлено, що: «в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Mercedes-BenzCDI н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 не відповідали вимогам вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Citroenн.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 на відповідність вимогам п. 12.3 ПДР України не має можливості» (а.с.12-14).

Згідно договору на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу від 04.06.2023, ФОП ОСОБА_10 зобов`язався виконати ремонт та технічне обслуговування автомобіля ОСОБА_3 Mercedes-Benz GL350 CDI д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно акта виконаних робіт на ремонт та технічне обслуговування від 04.08.2022 року ОСОБА_11 оплатила за виконані ремонтні роботи 90 399 грн (згідно додаткової угоди до договору на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу від 21.05.2024: «вважати вірною дату укладення договору 14.07.2023) (а.с.15-16)

Свідок ОСОБА_5 допитаний в судовому засіданні, суду пояснив, що 06 липня 2023 року у м. Луцьку по вул. Потебні, 52 він був за кермом автомобіля Mercedes-Benz GL350 CDI д.н.з. НОМЕР_1 та потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, викликав працівників поліції, які сказали, що винним є інший водій. Оскільки інший водій - ОСОБА_6 визнав вину, склали європротокол та оформили всі документи для страхової.

Свідок ОСОБА_6 допитаний в судовому засіданні, суду пояснив, що 06 липня 2023 року у м. Луцьку по вул. Потебні, 52 він був за кремом Citroenн.з. НОМЕР_2 та потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. Оскільки він визнав, що був винний, сторони склали європротокол.

Положеннями п. 33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення, мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол». Таким чином, Європротокол - це спрощена форма оформлення ДТП його учасниками без виклику патрульної поліції, при цьому заповнений бланк Європротоколу є документальним підтвердженням факту ДТП.

Однією із виключних підстав для складання Європротоколу є саме наявність згоди водіїв учасників ДТП щодо обставин її скоєння.

Як убачається з наявного в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, воно складено обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб В, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені її обставини, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному повідомленні.

Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин участі у ній.

Разом з тим, як зазначено у п. 33.2.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Таки чином, при оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим та станом на дату вчинення дорожньо-транспорної пригоди відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг від 29.12.2015 року №3471, такий ліміт складав 80000 грн станом на 01.07.2022 року.

У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі №308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.

Згідно п. 22.1ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 36.1 страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) передбачені п. 37.1 ст. 37 цього Закону, зокрема: 37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пунктом 37.2 рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Нормою ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування .

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як на єдиний доказ, а саме невстановлення вини ОСОБА_6 у вчиненні ДТП, при відмові від виплати страхового відшкодування позивачу, відповідач посилається на експертне дослідження проведене судовим експертом Скороход К.М. № 133/23 за результатами проведення автотехнічного дослідження по матеріалам страхової справи.

Суд погоджується з представником позивача, що вказаний доказ є неналежним, оскільки він суперечить фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВС України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах», при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

До того ж, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Як встановлено, з матеріалів справи, висновок експерта був складений на підставі заяви АТ «СГ «ТАС» (приватне) та наданих матеріалів страхової справи, а саме: пояснення водіїв стосовно обставин ДТП, повідомлення про ДТП від 06.07.2023, фотографії з місця ДТП, безпосередній огляд експертом пошкодженого в ДТП автомобіля не проводився.

Експертиза проведена експертом з порушенням вимог пунктів 2.2. та 3.5 інструкції, відповідно до яких експертиза за фотознімками може бути проведена у виняткових випадках, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, у той час, як позивач мав можливість представити пошкоджений автомобіль експертові для проведення дослідження, але, ані страхова компанія, ані експерт не звертались до позивача з такою вимогою, так як і не було звернення до іншого учасника ДТП та власника автомобіля.

До суду не надано доказів щодо створення потерпілою особою перешкод у визначенні обставин страхового випадку, характеру та розміру збитків, а також невиконання або неналежне виконання потерпілим своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом з іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Разом з тим, оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Citroen н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача, за кермом забезпеченого транспортного засобу була особа, яка визнала свою вину у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, то відповідач має виконати свій обов`язок та сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування.

Отже, суд погоджується з доводами позивача, задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на його користь страхове відшкодування за спричинену йому матеріальну шкоду саме у розмірі 80 000 грн. 00 коп.

Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12,19,81,133,141,264,265,274,280-282 ЦПК України, суд,ст.ст.22,979,990,993,988,1187,1188,1199 ЦК України, ст. ст.6,,33,34,35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», -

У Х В А Л И В:

Позов адвоката Самчука Антона Миколайовича в інтересах ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) суму страхового відшкодування у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211 (однієї тисячі двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС», адреса: 03117, м. Київ, пр. Перемоги, 65, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 24.07.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк