ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/2453/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів:, Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Березюк А.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2024 року в складі судді Зуб Г.А. у справі № 953/10502/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ОБОРОННА ПРОМИСЛОВІСТЬ», Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним наказу, зобов`язання відповідача вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (далі ХДАВП), Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ОБОРОННА ПРОМИСЛОВІСТЬ», Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним наказу, зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що він працював на посаді начальника відділу маркетингу та продажів, був членом профкому первинної організації ПАУ, заступником голови профкому на ХДАВП.

З моменту призначення ОСОБА_2 у квітні 2021 року на посаду керівника ХДАВП останній здійснив неодноразові грубі порушення трудового законодавства та діючого на ХДАВП колективного договору.

16 серпня 2021 року профком звертався до Товариства з вимогою про розрив контракту з ОСОБА_2 за здійсненні ним численні порушення трудового законодавства та колективного договору.

21 вересня 2021 року якості помсти ОСОБА_2 незаконно позбавив профком права на користування приміщеннями розташованими на території підприємства та наданими йому для роботи умовами колективного договору й організував пограбування майна Профкому.

06 листопада 2021 року за його заявою та інших членів профкому були внесені відомості до ЄРДР за № 0002058 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Наказом ХДАВП № 468 від 01 грудня 2021 року позивача було звільнено з роботи.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30 травня 2023 року його було поновлено на раніше займаній посаді з виплатою середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, та постановлено окрему ухвалу, якою зобов`язано керівництво товариства встановити посадових осіб ХДАВП, які допустили порушення трудового законодавства у формі незаконного звільнення позивача; в разі необхідності притягнути встановлених осіб до відповідальності; обговорити обставин незаконного звільнення з колективом ХДАВП з метою недопущення зазначених порушень відповідальними особами у подальшому.

Після набрання законної сили вказаним судовим рішенням він неодноразово звертався до роботодавця з метою поновлення на роботі, проте йому було відмовлено у виконанні судового рішення. 06 червня 2023 року він викликав наряд поліції, та написав заяву про можливе скоєння злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

17 червня 2023 року він звернувся до Національної поліції із заявою про можливе скоєння керівництвом ХДАВП кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України.

20 червня 2023 року Листом ХДАВП його було зобов`язано терміново з`явитись до відділу кадрів ХДАВП для ознайомлення з наказом та надання трудової книжки для внесення запису. 21 червня 2023 року він прибув до відділу кадрів, проте його поновлено не було.

20 липня 2023 року за його заявою було відкрито виконавче провадження № 72282584 з примусового виконання вказаного рішення суду та надано 10-денний строк для його добровільного виконання.

31 липня 2023 року він отримав листа ХДАВП про необхідність явки, у зв`язку з чим 02 серпня 2023 року він знову прибув до відділу кадрів, де йому було пред`явлено підписаний наказ відповідачем по ХДАВП № 39 від 16 червня 2023 про його поновлення на ХДАВП (оспорюваний наказ).

Вважає, що вказаний наказ було підроблено та таким, що створено «у минулому» з метою закриття виконавчого провадження, оскільки під час його попередніх відвідувань цього наказу не існувало.

Також, вказаний наказ не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в ньому не зазначено з якої дати позивач має бути поновлений на роботі, та невиконані вимоги щодо дотримання п.п. 4.3, 4.9, 5.1, 5.2, 6.5, 6.11 СТП 00.156-2003.

Посилаючись на ці обставини ОСОБА_1 просив визнати незаконним наказ по ХДАВП від 16 червня 2023року, зобов`язати відповідача скасувати його та видати новий, оформлений у відповідності з постановою Східного апеляційного господарського суду від 30 травня 2023 по справі № 922/271/22 та СТП 00.156-2003; зобов`язати уповноважену особу ДВС відмінити рішення про закриття ВП № 72282584 від 18 серпня 2023 року та продовжити його виконання; визнати бездіяльність АТ «Українська оборонна промисловість» по здійсненню управління ХДАВП внаслідок чого його керівник отримав змогу грубо порушувати його трудові права, не виконувати судові рішення, та став фігурантом кримінальних досудових розслідувань.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів існування перешкод у фактичному допуску до роботи для виконання його попередніх обов`язків з боку відповідача, а також, фальсифікації документу та створення його минулою датою, а тому оскільки роботодавцем здійснено всі необхідні заходи для поновлення працівника на роботі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також суд першої інстанції вказував, що неналежне здійснення господарської діяльності ХДАВП не може бути предметом даного спору, та не дотримання вимог СТП 00.156-2003, який є внутрішнім документом ХДАВП не тягне за собою скасування оспорюваного наказу.

14 травня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги зазначені у позові від 21 жовтня 2023 року, а також визнати наказ по ХДАВП від 16 червня 2023 року № 40 протиправним, зобов`язати ХДАВП відмінити його; За фактами видання О.Кривоконем (особою, яка на той момент займала посаду генерального директора ХДАВП) протиправних наказів № 39 та № 40 від 16 червня 2023 року постановити окрему ухвалу, яку направити до Відділу спеціальної поліції ГУ НП в Харківській області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано тривалу неправомірну поведінку та здійснення керівником ХДАВП неодноразових правопорушень, а саме факт його звільнення з ХДАВП, порушення поліцією відносно керівництва підприємства кількох кримінальних проваджень, зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, а саме невиконання вимоги ухвали суду від 01 листопада 2023 року та ігнорування ним судових повісток про виклик до суду для участі у судових засіданнях.

Вказував, що ХДАВП було відмовлено у розгляді його скарги до комісії по трудових спорах (КТС) щодо можливої незаконності "наказу" № 39, чим було позбавлено можливості позитивно й у короткий термін вирішити питання у трудовому колективі за участю профспілкової організації - Профкому первинної організації профспілки авіабудівників України на ХДАВП.

Він є членом виборного профспілкового органу - заступником голови Профкому, проте судом не взято до уваги те, що згідно з т. 248 КЗпП України та розділу IV Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" - працівникам підприємств, обраним до складу виборних профспілкових органів, встановлюються додаткові гарантії здійснення ними своїх повноважень, а саме: дії роботодавця пов`язані з адміністративно-дисциплінарними заходами відносно них допускається лише при наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є. Але ХДАВП не зверталося до Профкому на отримання згоди щодо погодження змісту оскаржуваного наказу.

Зазначав, що станом на 21 червня 2023 року оскаржуваного наказу № 39 не існувало, що підтверджується відповідним звукозаписом спілкування позивача з виконуючим обов`язки виконавчого директора ОСОБА_3 та директором департаменту з соціально-побутових питань Е. Юрченком.

Проте, судом у рішення були викривлені події які відбулися під час цього спілкування.

Окрім сумнівної дати оформлення оскаржуваного наказу, керівником ХДАВП були зроблені численні порушення вимог діючого на ХДАВП стандарту підприємства СТП 00.156-2003, що є грубим порушенням діючих "Правил... " та Контракту № 7К/21, на що повинен був відповідно відреагувати ТОВ «УОП», застосувавши до порушника один з передбачених заходів стягнення, проте останній виявив бездіяльність і не зробив цього.

Причиною порушення його трудових прав вважає особисті мотиви ОСОБА_2 , обумовлені профспілковою діяльністю позивача по захисту трудових прав працівників ХДАВП та висвітленням корупційних вчинків зазначеної особи.

Відповідачем протягом усього періоду управління не виконувалися численні вимоги зазначених у клопотанні законів та нормативних актів (за деяким незначним виключенням). І наслідком цього, окрім припинення роботи ХДАВП, саме й стала недоброчесність керівника ХДАВП ОСОБА_2 , призначеного на цю посаду саме ТОВ «УОП». Проте, зазначеним обставинам не було надано належної оцінки в рішенні суду.

Вказував на незаконність наказу № 40 від 16 червня 2023 року, оскільки зазначений наказ не було погоджено з Профкомом, а також не було запропоновано ніяких варіантів долучитися до роботи ані у інших приміщеннях підприємства, ані по інших напрямках діяльності. Після оформлення "наказу № 40" ХДАВП позивача з ним ознайомлено не було.

Також, зазначав, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 останнього було звільнено з посади керівника 26 квітня 2024 року.

17 червня 2024 року через систему «Електронний суд» АТ «УОП» подано відзив на апеляційну скаргу, в кому просили рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що позивач в апеляційній скарзі заявлено нові позовні вимоги, які не були предметом судового розгляду, а саме визнати наказ по ХДАВП від 16 червня 2023 року № 40 протиправним; зобов`язати ХДАВП скасувати вказаний наказ, а також за фактом видання ОСОБА_2 (особою, яка на той момент займала посаду генерального директора ХДАВП) протиправних наказів № 39 та № 40 від 16 червня 2023 року постановити окрему ухвалу, яку направити до Відділу спеціальної поліції ГУ НП в Харківській області.

Розгляд вищевказаних трьох нових вимог виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції, а тому такі вимоги мають бути залишені без розгляду.

ОСОБА_1 не наведено, які саме повноваження з управління ХДАВП порушено АТ «УОП». Відносини між працівниками підприємства та адміністрацією підприємства, звільнення працівників, та поновлення їх на посаді відносяться до виключної компетенції керівника такого підприємства.

Позивачем не надано доказів, що неправомірності дій АТ «УОП» та допущення ним бездіяльності. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

ХДАВП видано наказ від 16 червня 2023 року № 39 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », з яким позивач був ознайомлений 02 серпня 2023 року, що ним заперечується.

КЗпП України не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Оскаржуваним наказом позивача було поновлено на роботі, доказів що його не допускають до робочого місця та не надають виконувати свої повноваження ним не надано.

Наказ ХДАВП від 16 червня 2023 року № 40, на який посилається ОСОБА_1 не є належним доказом недопущення його до роботи. Вказаний наказ регламентує список працівників, з якими було призупинено трудові відносини у зв`язку з військовим станом, відповідно до положень Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Крім цього, вказаний доказ подано до суду апеляційної інстанції і не розглядався в суді першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду представники ХДАВП, АТ «УОП» та Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 18 липня 2024 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників 06 липня 2024 року в електронні кабінети, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням учасників по справі (том 3, а.с. 26, 27, 29).

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ХДАВП до 01 грудня 2021 року (том 1, а.с. 33).

З 29 січня 2019 року ОСОБА_1 було обрано заступником голови первинної організації професійної спілки авіабудівників України на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві (далі ПО ПАУ на ХДАВП) (том 1, а.с. 10).

Наказом АТ «УОП» від 25 липня 2023 року № 280 створено робочу групу АТ «УОП» з вивчення проблемних питань, встановлених в Окремій ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 30 травня 2023 року у справі № 922/271/22 (том 1, а.с.11).

01 грудня 2021 року ОСОБА_1 було звільнено з підприємства у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку робітників на підставі п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30 травня 2023 року, залишеною без змін Постановою Верховного Суду від 28 вересня 2023 року, у справі № 922/5397/13 (922/271/22) рішення Господарського суду Харківської області від 31 січня 2023 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірним наказу генерального директора підприємства-відповідача від 01 грудня 2021 року № 468, поновлення з 01 грудня 2021 року позивача на займаній ним посаді на підприємстві-відповідача з урахуванням вимог статті 235 КЗпП України та внесення відповідної інформації у трудову книжку позивача та документацію відповідача. Визнано неправомірним наказ генерального директора ХДАВП від 01 грудня 2021 року № 468. Поновлено з 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 на посаді начальника відділу маркетингу та продажів (відділ 145) ХДАВП з виплатою середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу. В решті вимог відмовлено. Стягнуто з ХДАВП в дохід Державного бюджету судовий збір у розмірі 7 443 грн за подання позовної заяви. Стягнуто з ХДАВП в дохід Державного бюджету судовий збір у розмірі 11 164,50 грн за подання апеляційної скарги. Постанова Східного апеляційного господарського суду від 30 травня 2023 року у справі № 922/5397/13 (922/271/22) в частині поновлення з 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 на посаді начальника відділу маркетингу та продажів (відділ 145) підлягає негайному виконанню (том 1, а. с. 14).

30 травня 2023 року Східним апеляційним господарським судом від 30 травня 2023 року постановлено окрему ухвалу, відповідно до якої звільнення ОСОБА_1 відбулось за наказом генерального директора ХДАВП Кривоконя О.Г. від 01 грудня 2021 року № 468 за пунктом 3 статті 40 КЗпП України з наступними порушеннями трудового законодавства:

-статті 43 КЗпП України, згідно з якою розірвання трудового договору за пунктом 3 статті 40 КЗпП може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу, членом якого є працівник. За отриманням такої згоди адміністрація підприємства до профкому ПО ПАУ на ХДАВП не зверталась;

- частини 3 статті 252 КЗпП України, згідно з якою звільнення членів профспілкового комітету, крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також виборного органу цієї профспілки. Адміністрація ХДАВП із відповідним запитом до вищих органів профспілки не зверталась;

- умов п. 13.5 Галузевої Угоди авіаційної промисловості України на 2019-2020 роки (до сфери дії якого входить ХДАВП) п.11.1.11 Колективного договору 2015-2019 р.р. на ХДАВП, якими закріплюється неможливість застосування роботодавцем до працівників, які є членами виборних органів профспілкових організацій та які не звільнені від основної роботи, дисциплінарних стягнень без попередньої згоди на те відповідного виборного органу;

- пункту 2.14 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ХДАВП, затверджених на конференції трудового колективу ХДАВП 12.11.2014 протокол № 1, яким передбачено, що розірвання трудового договору за ініціативою роботодавця може бути здійснено лише з попередньої згоди профспілкового комітету ПАУ на ХДАВП. В оскаржуваному наказі від 01 грудня 2021 року № 468 не вказано, порушення яких саме локальних актів роботодавця (наказу, інструкції, розпорядження) чи норм Правил внутрішнього трудового розпорядку ХДАВП допустив працівник, які саме порушення вчинялись ОСОБА_1 систематично та які стягнення були застосовані. Роботодавцем при звільненні ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпП України не враховано наявність заявки щодо зміни робочого часу, відсутність взагалі запізнення на роботу та «недостовірність» наданої заявки ОСОБА_1 , відсутність заподіяної ним шкоди, багаторічну попередню роботу працівника, а відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 11 листопада 2021 року не було порушено ані Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, ані Положення про табельний облік на підприємстві, тобто вина з боку позивача відсутня;

- роботодавцем у порушення норм ст. ст. 141, 224-226 КЗпП України не було створено умов та організовано розгляд скарги ОСОБА_1 комісією по трудових спорах підприємства, чим порушені права працівника підприємства, передбачені КЗпП України, Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників, Колективного договору ХДАВП.

Суд ухвалив довести викладені в ухвалі обставини до відома керівництва Державного концерну «Укроборонпром» з метою встановлення посадових осіб Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (), які допустили порушення трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1 за п.3. ст.40 КЗпП України, в разі необхідності притягнути цих осіб до відповідальності, а також для обговорення даних обставин з колективом підприємства з метою недопущення зазначених порушень відповідальними особами у подальшому (том 2, а.с. 21-23).

31 травня 2023 року позивач звернувся до ХДАВП, ДК «Укроборонпром», Держпраці із заявою щодо невиконання вказаного судового рішення господарського суду, відповідно до якої він прибув до підприємства о 13 год, але не застав на робочих місцях ані представників керівництва, ані представників юридичної служби підприємства. Керівник відділу кадрів відмовилася розглядати питання поновлення його на роботі, посилаючись на відсутність в неї відповідної вказівки керівника (том 1, а.с.13).

Наказом генерального директора ХДАВП Кривоконь О.Г. № 39 від 16 червня 2023 року на виконання рішення Східного апеляційного господарського суду від 30 травня 2023 по справі № 922/5397/13 скасовано наказ від 01 грудня 2021 року № 468 «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді начальника відділу № 145 (том 1, а .с. 25).

Вказаний наказ отримано ОСОБА_1 02 серпня 2023 року (том 1, а.с. 26).

Листом ХДАВП №. 301/99 від 16 червня 2023 року ОСОБА_1 повідомлено про необхідність з`явитись до відділу кадрів для знайомлення з наказом про поновлення на роботі (том 1, а.с. 12). Вказаний лист отримано позивачем 20 червня 2023 року (том 1, а. с. 12).

21 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №0001461 за частиною 2 статті 382 КК України на підставі заяви ОСОБА_1 , відповідно до якої 06 червня 2023 року службові особи ХДАВП не виконали вимоги рішення суду від 30 травня 2023 року по справі 922/5397/13, в якій зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу маркетингу та продажів ХДАВП (том 1, а.с 120).

Листом АТ «УОП» від 21 липня 2023 року №UOP 2.2-6436 у зв`язку з постановленням судового рішення Східним апеляційним господарським судом від 30 травня 2023 року, Генерального директора ХДАВП ОСОБА_2 попереджено про персональну відповідальність за недотримання трудового законодавства з урахуванням приписів п 2.6 та 5.3. Контракту від 16 квітня 2021 року № 7К/21 (том 1, а.с. 19)

07 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Генерального директора АТ «УОП», Держпраці, ХРУП №3 ГУ ПНУ в Харківській області зі скаргою на можливе вчинення генеральним директором ХДАВП ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 КК України «Підроблення документів, печаток та бланків» (том 1, а.с. 20-22)

17 серпня 2023 року Головою Профспілки працівників авіабудування та машинобудування України направлено лист Генеральному директору АТ «УОП», в якому просив сприяти виконанню ХДАВП рішення Східного апеляційного господарського суду від 30 травня 2023 року по справі 922/5397/13 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника маркетингу та продажів ХДАВП з проведенням належних йому виплати та всіх заборгованих підприємством сум (том 1, а.с. 27-28).

Листом Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (далі- СМУ МЮ) від 21 серпня 2023 року ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Східного апеляційного господарського суду від 30 травня 2023 року згідно з виконавчим документом, 18 серпня 2023 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесена відповідна постанова (том 1, а.с. 29-32).

21 серпня 2023 року ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, СМУ МЮ, ХРУП № 3 ГУ НП України в Харківській області подано скаргу, в якій скаржник просив анулювати постанову державного виконавця про завершення виконавчого провадження № 72282584 (у разі її існування) та перевірити усі обставини її можливого видання (том 1, а.с. 32).

28 серпня 2023 року ОСОБА_4 звернувся до комісії по трудових спорах ХДАВП зі скаргою, в якій просив прийняти рішення, яким зобов`язати керівника ХДАВП видати законний наказ про поновлення його на раніше займаній посаді з 01 грудня 2021 року та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу (том 1, а.с. 34-38).

Листом № 301/194 від 30 серпня 2023 року Головою комісії по трудовим скаргам ХДАВП позивачу повідомлено, що скарги про звільнення розглядаються виключно судами (том 1, а.с. 41).

24 листопада 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за заявою ОСОБА_1 щодо вчинення кримінального правопорушення за частиною 1 статті 175 КК України, а саме: посадові особи ХДАВП протягом 2015-2022 років систематично не виплачують заробітну плату внаслідок чого на підприємстві виникла заборгованість перед ОСОБА_1 із заробітної плати більш як за місяць. Кримінальне провадження № 0000020 (том 1, а.с. 111).

23 березня 2024 року ОСОБА_4 направлено запит до АТ «УОП» про надання публічної інформації, на який листом від 22 березня 2024 року позивача повідомлено про неможливість надання інформації у зв`язку з тим, що Товариство не є роботодавцем працівників ХДАВП, а запитувана інформація не стосується питань умов праці та оплати праці працівників, а також соціально-економічного розвитку підприємства, виконання колективних договорів та угод (том 2, а.с. 138-141).

Наказом ХДАВП від 16 червня 2023 року ОСОБА_1 внесено до додатку № (список працівників ХДАВП, трудові відносини з якими призупиняються з 01 квітня 2022 року) наказу № 68 від 30 березня 2022 року (том 2, а.с.202).

Відповідно до листа АТ «УОП» UOP6.3.-3897 від 05 травня 2024 року АТ «УОП» від 23 квітня 2024 року № 84-К Генерального директора ХДАВП ОСОБА_2 звільнено 26 квітня 2024 року з роботи (том 2, а.с. 199).

Згідно з листом Департаменту стратегічний розслідувань Національної Поліції України від 13 березня 2024 року №сС-19 за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_1 , яке надійшло супровідним листом від 12 лютого 2024 року встановлено ознаки адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією в діях ОСОБА_2 , однак строк притягнення до відповідальності, згідно з ст. 38 КУпАП сплив (том 2, а.с. 206).

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства необхідно керуватися передбаченими у статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства, а саме: справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Юрисдикція господарського суду поширюється на спір, що виник між сторонами, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 20 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (частина 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Боржником у справі про банкрутство є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Отже частина 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (неплатоспроможність) визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника.

У відповідності до пункту 8 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач оскаржує наказ про поновлення на роботі, посилаючись на невідповідність такого наказу вимогами чинного законодавства та рішенню господарського суду від 30 травня 2023 року.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень про визнання банкрутом провадження Харківського державного авіаційного виробничого підприємства триває.

За таких обставин судова колегія вважає, що відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства вказаний спір має розглядатися саме Господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство підприємства-відповідача .

Щодо інших вимог про визнання бездіяльності АТ «УОП» по здійсненню управління ХДАВП внаслідок чого, на ствердження позивача, його керівник отримав змогу грубо порушувати трудові права позивача, не виконувати судові рішення та став фігурантом кримінальних досудових розслідувань, то суд також вважає, що вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

За п. 3 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до п. 23 Статуту акціонерного товариства Українська оборонна промисловість Товариство як уповноважений суб`єкт управління об`єктами державної власності здійснює такі повноваження щодо державних підприємств:

1) здійснює регулювання, контроль та координацію діяльності;

2) затверджує статути (положення) та вносить зміни до них, здійснює контроль за дотриманням їх вимог;

3) призначає на посади та звільняє з посад їх керівників, укладає і розриває з ними контракти, здійснює контроль за їх виконанням;

4) затверджує стратегії їх розвитку (стратегічні плани розвитку);

5) затверджує річні фінансові та інвестиційні плани, інвестиційні плани на середньострокову перспективу (три - п`ять років), зокрема щодо державних підприємств, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень або які є суб`єктами природних монополій, здійснює контроль за виконанням таких планів у встановленому порядку;

6) здійснює моніторинг фінансової діяльності;

7) надає згоду на відчуження та списання об`єктів державної власності підприємств;

8) погоджує укладення підприємствами договорів про спільну діяльність, згідно з якими використовується нерухоме майно, що перебуває в їх господарському віданні чи оперативному управлінні;

9) забезпечує проведення щорічної аудиторської перевірки діяльності;

10) здійснює контроль за діяльністю підприємств;

11) веде облік об`єктів державної власності підприємств, здійснює контроль за ефективним використанням та збереженням таких об`єктів;

12) виявляє державне майно, яке тимчасово не використовується підприємствами, та вносить пропозиції щодо його подальшого використання;

13) забезпечує надання розпоряднику Єдиного реєстру об`єктів державної власності інформації про наявність і поточний стан об`єктів державної власності підприємств та зміну його стану;

14) забезпечує у встановленому порядку проведення інвентаризації майна підприємств;

15) здійснює планування, організацію і контроль мобілізаційної підготовки, складу виробничих потужностей мобілізаційного призначення та обсягів запасів мобілізаційного резерву з урахуванням доцільності їх подальшого зберігання;

16) надає підприємствам згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, що мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна;

17) організовує контроль за використанням орендованого державного майна підприємств;

18) забезпечує визначення умов реструктуризації та санації підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави;

19) забезпечує збереження матеріальних носіїв секретної інформації та здійснення заходів щодо охорони державної таємниці;

20) визначає порядок сплати і розміри внесків, які сплачують підприємства товариству;

21) забезпечує відповідно до встановленого Кабінетом Міністрів України порядку відрахування до Державного бюджету України частини чистого прибутку державними унітарними підприємствами;

22) виконує інші функції з управління об`єктами державної власності у випадках, передбачених законодавством;

23) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Обґрунтовуючи позов в цій частині, ОСОБА_1 посилається на неналежне здійснення управління ТОВ «УОП» над ХДАВП, тобто, оскаржує дії щодо виконання ним функції уповноваженого суб`єкта господарювання з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі щодо об`єктів державної власності.

Також, судова колегія враховує, що ОСОБА_1 у трудових відносинах безпосередньо із АТ «УОП» не перебував.

Зважаючи, що ОСОБА_1 , не погоджується саме з діями, які стосуються господарської діяльності АТ «УОП» та керівництво підпорядкованого суб`єкта, то зазначений спір також не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо вимог апеляційної скарги про визнання наказу ХДАВП від 16 червня 2023 року № 40 протиправним та скасування його, то зазначені вимоги не були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, а тому відповідно до частини 3 статті 367 не підлягають перегляду судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1, 4 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Щодо постановлення окремої ухвали, то згідно з частинами 1, 10 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

ОСОБА_1 не наведено обставин, які можуть бути підставою для постановлення окремої ухвали. Незгода з рішенням керівника підприємства не свідчить про протиправність такого рішення та не є безумовною підставою для вжиття заходів, передбачених статтею 262 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2024 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ОБОРОННА ПРОМИСЛОВІСТЬ», Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним наказу, зобов`язання відповідача вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду. Протягом 10 днів з дня отримання постанови позивач має право звернутися до Харківського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 липня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина