Справа № 301/2602/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Даруда І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 12 грудня 1961 року, із забороною будь-яким способом вчиняти будь - які дії щодо цього майна, до набрання законної сили рішенням суду у справі № 301/2602/24. Також на грошові кошти, розміщені на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_3 ( паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Вноградівським РВ УМВС 29.01.1998 року) в банківських установах України на суму боргу за основним зобов`язанням у розмірі 20000,00 доларів США та на на грошові кошти, розміщені на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 09.07.1998 року) в банківських установах України на суму боргу за основним зобов`язанням у розмірі 5000,00 доларів США.

Заява мотивована тим, що у липні 2024 року заявник звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по стягнення боргу.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача ОСОБА_3 , грошових коштів в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, які заявник передав останньому в борг відповідно до розписки від 14.09.2023 року. ОСОБА_3 зобов`язувався повернути борг до 14.12.2023 року.

Також заявником 14 березня 2024 року був укладений з відповідчкою ОСОБА_2 договір позики, оформлений як розписка від 14,03.2024 року, згідно якого заявник передав ОСОБА_2 , 5000 ( п`ять тисяч) доларів США . Відповідачка ОСОБА_2 зобов`язувалась повернути борг до 01.05.2024 року.

Свої зобов`язання відповідачі не виконали і не мають наміру повертати позику, посилаючись на відсутність коштів.

З огляду на наявність спору між сторонами щодо виконання договору позики, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, в зв`язку із чим, є необхідність в накладенні арешту на усе майно та грошові кошти, що належить відповідачам оскільки ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_2 в добровільному порядку борг не повертають. Крім того, заявник переконаний, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист його прав , за захистом яких він звернувся до суду, а накладення арешту на нерухоме майно та нерухоме майно, а також грошові кошти, що належать відповідачам (в межах ціни позову на суму 20 000 доларів США), спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Оскільки заявнику стало відомо , що відповідачі ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 мають намір відчужити майно , що належить їм на праві власності, з тим , щоб уникнути виконання боргового зобов`язання просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачений захід забезпечення позову у виді накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 № 9 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, п. 4 постанови визначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, предметом позовних вимог є стягнення з відповідачів на користь заявника стягнення боргу загальний розмір якого становить 20000 тис. (двадцять тисяч) доларів США.

Матеріалами, доданими до позовної заяви підтверджено, що між сторонами може виникнути спір та існує реальна загроза невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з цим, на переконання суду, накладення арешту на все майно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , враховуючи розмір ціни позову, не є співмірним.

Зокрема, заявник у заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на все майно, належне ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Водночас, до матеріалів справи було долучено Витяг з державного реєстру речових прав на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19, який належить на праві власності ОСОБА_2 та Витяг з державного реєстру речових прав на земельну ділянку за кадастровим номером :06:003:0161, площею 0,0967 га, яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

На переконання суду, накладення арешту на даний будинок та земельну ділянку, що належать ОСОБА_2 та на грошові кошти, що розміщені на банківських рахунках ОСОБА_3 є достатнім та пропорційним заходом для забезпечення виконання рішення суду у даній справі, а тому заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на інше майно не підлягає задоволенню.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.149, 150, 151, 354-356 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19, який належить на праві власності ОСОБА_2 та на земельну ділянку за кадастровим номером :06:003:0161, площею 0,0967 га яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Накласти арешт на грошові кошти, розміщені на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Вноградівським РВ УМВС 29.01.1998 року) в банківських установах України на суму боргу за основним зобов`язанням у розмірі 15000,00 доларів США.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Примірник ухвали про забезпечення позову для її негайного виконання направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.А. Даруда