УХВАЛА

Справа № 564/1140/24

25 липня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту перебування особи на утриманні як члена сім`ї загиблого військовослужбовця,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту перебування особи на утриманні як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, головуюча суддя у справі Грипіч Л.А .

В судовому засіданні, 25 липня 2024 року, відповідач ОСОБА_1 заявила відвід судді Грипіч Л.А.

Заява мотивована тим, що суддя Грипіч Л.А. не може брати участь у розгляді даної справи і підлягає відводу, оскільки допустила грубе порушення прав відповідача, так як було проведено допит свідків у відсутносості відповідача та її представника - адвоката Больбіної С.С. в судовому засіданні 08.07.2024, що дає підстави для сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді.

Вивчивши подану заяву, заслухавши думку інших учасників судового розгляду - представника позивача - адвоката Євгеюка О.Є. та представника Міністерства оборони України Москаленко А.О., які заперучували проти задоволення заяви про відвід судді, так як головуюча суддя Грипіч Л.А. при допиті свідків діяла у відповідності до ч.8 ст.223 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи з положень частини другої ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Між тим дослідивши підстави для відводу головуючого судді, заявлені відповідачем, суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч.8 ст.223 ЦПК України у разі відкладення розгляду справи суд повинен допитати свідків, які з`явилися. Тільки у виняткових випадках за ухвалою суду свідки не допитуються і викликаються знову.

Суд констатує, що судове засідання, призначене на 08.07.2024 року, не відбулося в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Больбіної С.С., однак судом, на виконання вимог ч.8 ст.223 ЦПК України, були допитані свідки - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які з`явилися в дане судове засідання.

Тобто, судом не було допущено порушень процесуальних норм про розгляді цивільної справи №564/1140/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту перебування особи на утриманні як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Разом з тим, з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді зазначеної справи, запобігання звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід, що відповідає правовим висновкам Верховного Суду.

Так, Велика палата Верховного в ухвалі від 04.02.2020 р. щодо розгляду заяви про відвід судді у справі №908/137/18 зазначила наступне: «..для правової системи України, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникли сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи Велика Палата Верховного Суду задовольняє клопотання про відвід судді-доповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36-40 ЦПК України, -.

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі №564/1140/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту перебування особи на утриманні як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, - задовольнити.

Відвести суддю Костопільського районного суду Рівненської області Грипіч Лілію Андроніківну від розгляду цивільної справи №564/1140/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту перебування особи на утриманні як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СуддяЛ. А. Грипіч