Провадження №4-с/756/52/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді Тихої О.О., за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Оболонського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко Катерини Юріївни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 10.04.2023, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Оболонського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 10.04.2023 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу № 756/13095/21, виданого Оболонським районним судом м. Києва 13.10.2021 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 31.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги скарги обгрунтував тим, що під час спроби перетнути державний кордон України 25.04.2024 йому було відмовлено рішенням начальника 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « Рава-Руська » (тип А) відділу прикордонної служби « Рава-Руська » ОСОБА_5 . Підставою для такого рішення стала оскаржувана постанова головного державного виконавця Оболонського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 10.04.2023 ВП № НОМЕР_1, якою щодо нього встановлено обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, які стягуються з нього за судовим наказом № 756/13095/21, виданим Оболонським районним судом м. Києва 13.10.2021.

Заявник вважає оскаржувану постанову неправомірною, оскільки він є іноземним громадянином, громадянином російської федерації, який законно проживає на території України, має посвідку на постійне проживання, у зв`язку з чим ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено тимчасове обмеження на виїзд з України для іноземців. Натомість, статтею 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що виїзд з України іноземця або особи без громадянства може бути тимчасово відкладено до виконання ним майнових зобов`язань перед фізичними та юридичними особами в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, лише за рішенням суду.

Також зазначив, що він не ухилявся від виконання своїх зобов`язань зі сплати аліментів, проте за віком (63 роки) та станом здоров`я не може працювати. Разом з тим має намір виїхати до рф, щоб оформити там пенсію і мати змогу платити аліменти.

Заявник, головний державний виконавець та заінтересована особа у судове засідання надали заяви про розгляд скарги за їх відсутності.

У судовому засіданні від 24.05.2024 заявник підтримав вимоги скарги з викладених у ній підстав.

Державний виконавець Ярмоленко К.Ю. у судовому засіданні від 24.05.2024 заперечувала проти задоволення скарги, зазначила, що на теперішній час заборгованість ОСОБА_1 по аліментам складає понад 120 000,00 грн., останній обізнаний про це, проте боржником не вживаються заходи по її погашенню. Про існування покладеного на нього обмеження у праві виїзду за межі України заявник був обізнаний ще до того, як у квітні 2024 року намагався перетнути державний кордон України. Обмеження накладено у межах повноважень згідно зі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», якою не передбачено жодних виключень для іноземців.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні від 24.05.2024 заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що боржник намагається виїхати до рф і існує велика вірогідність того, що він не повернеться назад, оскільки є громадянином рф, має там у власності нерухоме майно, а заборгованість так і залишиться не сплаченою.

03.06.2024 головним державним виконавцем Ярмоленко К.Ю. надано суду засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Вислухавши боржника, стягувача, державного виконавця, дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця Оболонського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю. від 10.04.2023 щодо боржника ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу № 756/13095/21, виданого Оболонським районним судом м. Києва 13.10.2021 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 31.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови, посилаючись на норми ст. ст. 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження», розділ IV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30 січня 2018 року №256/5/65, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 лютого 2018 року за № 133/31585, вказала, що з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання і станом на 10.04.2023 у ОСОБА_1 утворилася заборгованість по аліментам у розмірі 90 000,00 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежі за чотири місяці.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 24.05.2024 у ВП № НОМЕР_1 розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментам станом на 01.06.2024 складає 125 120,34 грн.

Рішенням начальника 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « Рава-Руська » (тип А) відділу прикордонної служби «Рава-Руська» ОСОБА_5 від 25.04.2024 ОСОБА_1 відмовлено у виїзді з України на підставі постанови головного державного виконавця Оболонського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 10.04.2023 ВП № НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 129-1, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина 1 статті 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тривале невиконання рішень, постановлених національними судами є системною проблемою України, яка констатована у декількох рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення ЄСПЛ у справі «Піалопулос та інші проти Греції»).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, крім випадків, встановлених законом.

Виїзд з України іноземця або особи без громадянства може бути за рішенням суду тимчасово відкладено до виконання ним майнових зобов`язань перед фізичними та юридичними особами в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

За наявності підстав, зазначених, зокрема, у частині третій цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежується право виїзду з України (ч. 4 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень стосовно іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб, які відповідно проживають (перебувають) чи зареєстровані на території України або мають на території України власне майно, яким володіють самостійно або разом з іншими особами, застосовуються положення цього Закону.

Так, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (пункт 1 частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5), за наявності обставин, передбачених абзацом першим або шостим частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про: закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі (пункт 4 розділу XIII Інструкції № 512/5).

Факт існування у ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів, розмір яких перевищує суму платежів за чотири місяці, яка була нарахована після пред`явлення виконавчого документа (судового наказу) до виконання, підтверджується наданими матеріалами виконавчого провадження та не заперечувався заявником під час розгляду скарги.

У зв`язку з наведеним посилання скаржника на недоведеність ухиляння з його боку від виконання судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки суд вважає неспроможними.

Таким чином, частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, саме державний виконавець наділений повноваженнями на винесення постанови, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому, вказані у статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» обмеження будуть вважатись такими, що застосовані із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, коли таке рішення буде вмотивоване державним виконавцем у відповідних постановах належним чином. У той час як статтею

При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, вказана стаття містить припис у вигляді імперативного обов`язку виконавця винести постанови, перелік яких визначено у цій статті, адже застосування заходів, прямо передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості зі сплати аліментів. Приписи вказаної норми закону не передбачають жодних виключень для іноземців, які проживають (перебувають) чи зареєстровані на території України або мають на території України власне майно, яким володіють самостійно або разом з іншими.

Натомість, обмеження у праві виїзду з України іноземця або особи без громадянства за рішенням суду, як передбачено ч. 3 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», стосується виконання такими особами інших майнових зобов`язань перед фізичними та юридичними особами в Україні. Порядок же стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Враховуючи, що судом не встановлено порушення вимог законодавства головним державним виконавцем Оболонського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю. під час винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України від 10.04.2023 при примусовому виконанні у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 судового наказу № 756/13095/21, виданого Оболонським районним судом м. Києва 13.10.2021, про стягнення зі скаржника аліментів на неповнолітню дитину, державний виконавець діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 89, 260, 261, 353-355, 450, 451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Оболонського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко Катерини Юріївни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 10.04.2023, заінтересована особа - ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха