12.07.2024 227/1463/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2024 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Кошлі А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

13.05.2024 року представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що в період з 01.07.2019 року по 13.11.2020 року та з 04.12.2023 року по 01.05.2024 року позивач працював у ТОВ «Краснолиманське». 13.11.2020 року та 01.05.2024 року позивач був звільнений за ч.1 ст. 38 КЗпП України. Однак, з моменту звільнення до подачі даної позовної заяви, з позивачем не проведений розрахунок по заборгованості з заробітної плати. У зв`язку з чим, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за періоди з 01.07.2019 року по 13.11.2020 року та з 04.12.2023 року по 01.05.2024 року. Також, відомості про суму заборгованості із заробітної плати за вказані періоди просив витребувати у відповідача.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 17.05.2024 року відкрито провадження по справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано докази за клопотанням представника позивача.

Ухвалою від 17.06.2024 року відкладено розгляд справи для надання можливості відповідачу реалізувати своє право на надання відзиву на позовну заяву.

Аргументи учасників справи.

Позивач та його представник просили суд розглянути справу в їх відсутність.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає. Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» № 420 від 24.06.2024 року сума заборгованості із заробітної плати ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ) на дату складання довідки за період з січня 2020 р. по листопад 2020 р. становить 58849,31 грн та за період з квітня 2024 року по травень 2024 року становить 96195,68 грн. Суми заборгованості із заробітної плати зазначені після утримань всіх обов`язкових податків та зборів. У зв`язку з чим, просить задовольнити позов у зазначеній сумі та розглянути справу у його відсутність, винести рішення по суті справи, у відповідності до норм чинного законодавства.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 01.07.2019 року та 13.11.2020 року був звільнений з ТОВ «Краснолиманське» за ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Крім того, перебував у трудових відносинах з відповідачем з 04.12.2023 року та 01.05.2024 року був звільнений з ТОВ «Краснолиманське» за ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» № 420 від 24.06.2024 року сума заборгованості із заробітної плати ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ) на дату складання довідки за період з січня 2020 р. по листопад 2020 р. становить 58849,31 грн, за період з квітня 2024 р. по травень 2024 р. становить 96195,68 грн. Суми заборгованості із заробітної плати зазначені після утримань всіх обов`язкових податків та зборів.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений ст. 116 КЗпП строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відомості про повну або часткову сплату вказаної заборгованості на день розгляду справи сторонами суду не надано.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України регулюються нормами законодавства про працю.

За положеннями статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Строки виплати заробітної плати визначаються статтею 115 КЗпП, згідно якої заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною першою статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає відповідальність, установлена ст. 117 КЗпП України. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач при звільненні позивача не виплатив всіх сум, що належали останньому від підприємства в день звільнення, та станом на дату розгляду справи відповідач має перед позивачем заборгованість із заробітної плати в сумі 58849,31 грн, яка утворилась за період з січня 2020 року по листопад 2020 року та в сумі 96195,68 грн, яка утворилась за період з квітня 2024 року по травень 2024 року, всього заборгованість складає 155044,99 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У відповідності зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частин 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Як вбачається з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України та враховуючи, що відповідач визнав позов в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, а позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків від розміру судового збору, який повинен справлятися за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою.

Оскільки позивач звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» і подав документи в електронній формі, при стягненні судових витрат у справі, які відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають покладенню на відповідача, та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Керуючись ст.ст.12,13,76,141,259,263-265,354,355 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість із заробітної плати в розмірі 155044,99 грн (сто п`ятдесят п`ять тисяч сорок чотири гривні 99 копійок), яка складається з заборгованості за період з січня 2020 року по листопад 2020 року у розмірі 58849,31 грн та за період з квітня 2024 року по травень 2024 року у розмірі 96195,68 грн, без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () в дохід держави судовий збір у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 заборгованості із заробітної плати за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О. Кошля

12.07.24