ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1229/24 Справа № 711/2278/23
УХВАЛА

22 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Василенко Л. І.,

суддів: Новікова О. М., Сіренка Ю. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Василенко Л. І. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2024 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Автоматизованою системою документообігу Черкаського апеляційного суду для розгляду вказаної скарги визначено колегію суддів: Василенко Л. І. (суддя-доповідач), Новікова О. М., Сіренка Ю. В.

Після надходження до суду апеляційної інстанції витребуваних матеріалів справи № 711/2278/23, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання про зменшення розміру судового збору задоволено частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2024 року залишено без руху.

Надано скаржнику строк для оплати судового збору в сумі 3220,80 грн, або надання суду відповіднихдоказів для звільнення від сплати судового збору.

18 липня 2024 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Василенко Л. І. від розгляду цивільної справи № 711/2278/23.

Підставами для відводу судді Василенко Л. І., ОСОБА_1 зазначив п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Вказує, що суддя Черкаського апеляційного суду Василенко Л. І. здійснювала судочинство по справі № 711/2278/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди.

29 лютого 2024 року Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого Бородійчука В. Г., суддів: Карпенко О. В., Василенко Л. І., апеляційну скаргу позивача залишив без задоволення. Протокольну ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку та долучення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди, залишив без змін.

Судді Бородійчук В. Г., Карпенко О. В., Василенко Л. І. входили до складу постійної колегії суддів у Черкаському апеляційному суді, спільно розглядали переважну більшість справ та ніколи не складали окремих думок під час існування постійної колегії.

Вказане дає об`єктивні підстави скаржнику вважати, що суддя Василенко Л. І. вже не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи та вказує на побічну заінтересованість судді у результаті розгляду справи.

Вважає, що коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження.

Наголошує, що ним у заяві обґрунтовується не незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, а обґрунтовується невчинення необхідних процесуальних дій згідно норм ЦПК України, зокрема залишення його апеляційної скарги без руху з порушенням ч. 6 ст. 357 ЦПК України.

Тому вважає, що в даному випадку не підлягає застосуванню норма ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Вважає, що сукупність доводів та наведені факти у справі дають підстави для обґрунтованого сумніву, в тому числі за суб`єктивним критерієм, у неупередженості, об`єктивності та безсторонності головуючого судді Василенко Л. І., а також свідчить про її побічну заінтересованість у результаті розгляду справи № 711/2278/23.

Перевіривши доводи заяви про відвід, дослідивши матеріали справи з цього приводу, колегія суддів приходить до висновку, що наведені ОСОБА_1 обставини не є підставами для відводу судді Василенко Л. І. від розгляду даної апеляційної скарги, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Питання про відвід вирішується судом у відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 3 с. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, ст. 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, зокрема п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено, що наявність безсторонності для цілей п.1 ст. 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

За об`єктивним критерієм підлягає з`ясуванню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним у цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Тобто, при вирішенні того, чи є у цій конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя чи судді можуть бути небезсторонніми, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, встановлено, що доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Василенко Л. І. не містять посилання на обставини та докази, які б дали підстави для висновку про безпосередню заінтересованість в результатах розгляду справи, необ`єктивність та упередженість судді Василенко Л. І., чи неналежне забезпечення таким судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод заявника.

Незгода заявника із судовими рішеннями Черкаського апеляційного суду у справі № 711/2278/23, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2023 року, де постановою Черкаського апеляційного суду від 29.02.2024, колегєю суддів у складі: Бородійчука В. Г., Василенко Л. І., Карпенко О. В. відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , не можуть бути підставою для відводу у даній справі.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після надходження апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції 19 червня 2024 року, 20 червня 2024 року були витребувані матеріали даної справи, а після їх надходження до Черкаського апеляційного суду 11 липня 2024 року було залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2024 року без руху.

Отже, головуючим суддею Василенко Л. І. було вчинено процесуальні дії передбачені ст. 357 ЦПК України, а зазначені заявником обставини не свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді та не можуть бути підставами для відводу.

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді Черкаського апеляційного суду Василенко Л. І. свідчить, що підставою для відводу є суб`єктивна думка заявника про упередженість та відсутність безсторонності у вказаної судді, що склалася у заявника, у зв`язку з тим, що суддя Василенко Л. І. входила у склад колегії суддів, яка розглядала справу № 711/2278/23, та постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у справі № 711/2278/23, провадження № 22-ц/821/1229/24.

Інших доводів у обґрунтування відводу з підстав необ`єктивності та упередженості судді Василенко Л. І. заявник не вказав та відповідних доказів не надав, у зв`язку з чим та беручи до уваги, що відвід повинен бути вмотивованим (ч. 3 ст. 39 ЦПК України), апеляційний суд приходить до висновку, що такий довід заявника щодо відводу судді ґрунтуються виключно на його суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин, а тому необґрунтованим.

Слід зазначити, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд.

З урахуванням викладеного, та беручи до уваги вимоги ч. 3 ст. 40 ЦПК України, матеріали справи з апеляційною скаргою слід передати до відділу забезпечення діяльності судової палати у цивільних справах апеляційного суду для визначення єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, судді, який не входить до складу колегії, що розглядає справу, для вирішення заяви про відвід судді Василенко Л. І.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Василенко Л. І. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди, - визнати необґрунтованою.

Передати матеріали справи № 711/2278/23, провадження № 22-ц/821/1229/24 до відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Черкаського апеляційного суду для визначення єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, судді щодо розгляду заяви про відвід судді Василенко Л. І.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді О. М. Новіков

Ю. В. Сіренко