Справа № 462/3817/23 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/1203/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха В.І. в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 04 квітня 2024 року у справі за позовом заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха В.І. в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська міська рада про витребування майна (земельних ділянок) з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року заступник керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха В.І. в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовом, у якому просить витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Львівської обласної державної адміністрації земельну ділянку за кадастровим № :05:001:1218, площею 0,1168 га, що розташована в смузі відведення залізниці та фактично належать до земель залізничного транспорту.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24 травня 2023 року цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха В.І. в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська міська рада про витребування майна (земельних ділянок) з чужого незаконного володіння передано за підсудністю на розгляд Пустомитівського районного суду Львівської області.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.03.2024 року цивільну справу №462/3817/23 за позовною заявою заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха В.І. в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська міська рада про витребування майна (земельних ділянок) з чужого незаконного володіння скеровано за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 04 квітня 2024 року матеріали цивільної справи за позовом заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха В.І. в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська міська рада про витребування майна (земельних ділянок) з чужого незаконного володіння повернуто до Пустомитівського районного суду Львівської області згідно ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 24 травня 2023 року.

Ухвалу суду оскаржив заступник керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха В.І. в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації.

В апеляційній скарзі покликається на те, що підсудність позовів щодо нерухомого майна встановлюється за місцем розташування такого майна. Земельною ділянкою за кадастровим №:05:001:1218 розпорядалась Рудненська селищна рада, при цьому, як зазначено в рішенні така розташована на АДРЕСА_1 .

Вказує, відповідно до Класифікатора об`єктів адміністративно- територіального устрою України, впровадженого наказом Держстандарту України від 31 жовтня 1997 № 659, код «». що є частиною вищевказаного кадастрового номера відповідає населеному пункту смт.Рудне Залізничного району м.Львова.

Зазначає, що відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04 жовтня 2023 року №29-13-0.2-4626/2-23 спірна земельна ділянка кадастровий №:05:001:1218 зареєстрована за адресою: Львівська область, смт. Рудне, і входить до складу Львівської територіальної громади.

Вказана довідка стала підставою для прийняття ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 березня.2024 про передачу даної цивільної справи за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Стверджує, що станом на момент пред`явлення позову 22 травня 2023 року і на даний час, земельна ділянка, яка є предметом спору зареєстрована в межах смт. Рудне і входить до складу Львівської територіальної громади.

Вважає, що при постановленні ухвали Залізничним районним судом м. Львова від 04 квітня 2024 року при вирішенні питання про підсудність на стадії підготовчого засідання суд вдався до фактичного дослідження обставин справи і поданих доказів, які покладені в обґрунтування позовних вимог, хоча такі підлягають дослідженню стадії судового розгляду.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 04 квітня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є 25 липня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи із наступних обставин.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку щодо необхідності повернення справи до Пустомитівського районного суду Львівської області згідно ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 24 травня 2023 року.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи із наступних обставин.

За змістом статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Положеннями ст. 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

За загальним правилом, встановленим ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, а позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Підсудність за вибором позивача визначена статтею 28 ЦПК України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно», а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

За наведеного, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правила виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, а також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Згідно частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 24 жовтня 2018 року у справі № 296/1657/17 зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У іншій постанові від 27 березня 2019 року у справі № 646/8916/17 (спір про визнання недійсним договору дарування квартири) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив про те, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому всі позови у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Судом та матеріалами справи встановлено, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить про витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Львівської обласної державної адміністрації земельної ділянки за кадастровим № :05:001:1218 площею 0, 1168 га.

Так, спірним майном є земельна ділянка за кадастровим № :05:001:1218 площею 0, 1168 га.

Рішенням Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова від 11 жовтня 2019 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_2 », ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , згідно поданого викопіювання, орієнтованою площею 0, 12 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель, що не надані у власність або користування.

З врахуванням зазначеного рішення ОСОБА_1 виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва.

З довідки Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.08.2020 № 32-13-0.37-4199/169-20 адресованої ТзОВ «Галгеокадастр» вбачається, що земельна ділянка на АДРЕСА_1 відноситься до земель селища не наданих у власність та користування.

Факт місця розташування земельної ділянки за кадастровим № :05:001:1218 площею 0, 1168 га. у АДРЕСА_1 підтверджується також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

В свою чергу, з доступної інформації, розміщеної на сайті Залізничного районного суду м. Львова, до списку вулиць Залізничного району м. Львова віднесено усе смт. Рудне без будь яких виключень (обмежень).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність передачі справи до Пустомитівського районного суду Львівської області.

Враховуючи вищенаведене, те, що даний спір виник з приводу нерухомого майна, тому такий необхідно розглядати за місцезнаходженням такого майна, що відноситься до юрисдикції Залізничного районного суду м. Львова.

За вказаних обставин, апеляційна скарга заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха В.І. в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 04 квітня 2024 року підлягає до скасування із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха В.І. в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 04 квітня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 липня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.