Справа № 756/4951/24
Провадження № 2/756/2928/24
19 липня 2024 року місто Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Ткач М.М.,
за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач Кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський» звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є членом Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський» та власником гаражного боксу № НОМЕР_1 на території кооперативу площею 20,5 кв.м, гараж металевий з погребом. Вказаний гараж знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що член коооперативу зобов`язаний вчасно і в повному обсязі вносити встановлені статутом і загальними зборами внески. Розмір членських внесків встановлювався зборами кооперативу (витяг з протоколів за 2017-2024 роки додається). У порушення вимог ЗУ «Про кооперацію» та статуту кооперативу, відповідач не виконує зобов`язання щодо сплати внесків на утримання гаражного кооперативу, а тому станом на день звернення до суду заборгованість відповідача становила 8420,00 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість, яка становить 8845,93 грн. та складається з: заборгованості по сплаті внесків у сумі 8420,00грн, інфляційні збитки у розмірі 260,77 грн; 3% річних у розмірі 165,16 грн.А також, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29.04.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, при цьому, 26.06.2024 подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловив.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 16 серпня 1991 року проведена державна реєстрація Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський».
Згідно статуту Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський» (нова редакція), затвердженого загальними зборами членів кооперативу 19.03.2016, кооператив створений для задоволення потреб громадян у зберіганні, ремонті, технічному та сервісному обслуговуванню автотранспортних засобів, що належать громадянам та правах особистої власності; надання в оренду нежилих приміщень, що знаходяться на балансі Кооперативу (для створення станцій технічного обслуговування, автомагазинів, пунктів харчування) і створення автостоянок.
Пунктом 9.1.3 Статуту передбачено, що при відчуженні членом кооперативу гаражу, набувач останнього, автоматично стає членом кооперативу, після виникнення в нього право власності на приміщення, незалежно від наявності автотранспортного засобу.
Відповідно до п.9.3 Статуту, член кооперативу, серед іншого, зобов`язаний дотримуватися положень, рішень загальних зборів, Правління і ревізійної комісії кооперативу; вчасно і в повному обсязі вносити встановлені статутом і загальними зборами внески.
Згідно з витягу з протоколу зборів кооперативу від 10.03.2019, членський внесок - січень 2019 року становить 150,00 грн на місяць, з 01.02.2019 - 170,00 грн на місяць і додатково 30,00 грн за гаражі, які здаються в оренду; відповідно до витягу з протоколу зборів кооперативу від 12.01.2021, членський внесок по АДРЕСА_1 становить 250,00грн на місяць і додатково 40,00 грн за гаражі, які здаються в оренду; згідно з витягу з протоколу зборів кооперативу від 02.02.2024 членський внесок по АДРЕСА_1 складає 350,00 грн на місяць та додатково 40,00грн за гараж, який здається в оренду.
З наданого позивачем розрахунку, заборгованість зі сплати внесків відповідача за період з січня 2021 року по квітень 2024 року складає 8420,00 грн.
Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати внесків.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦПК України власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладено обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про кооперацію», основними обов`язками членів кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, згідно з ч.2 ст. 11 ЦК України, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
ОСОБА_1 несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує внески, допустив заборгованість з їх оплати, яка складає 8420,00 грн.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення позову у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський» заборгованості у розмірі 8420,00 грн.
Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 165,16 грн. та інфляційні втрати у розмірі 260,77 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
У зв`язку з простроченням оплати відповідачем внесків заявлені позивачем до стягнення 3 % річних та інфляційні втрати на загальну суму 425,93 грн. є обґрунтованими та правомірними.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
У частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правничої допомоги від 09.04.2024, укладений між Кооперативом по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський» та адвокатом Коваль В.В. відповідно до умов якого, адвокат надає клієнту правничу допомогу. Гонорар адвоката, визначений сторонами, складає 6000 грн за вивчення матеріалів, підготовку процесуальних документів, подання їх до суду та участь в судових засіданнях. Крім того, надано ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, а також ураховуючи критерій складності справи, ціну позову, досвід адвоката (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 2540 від 27.04.2006), принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі 2000,00 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень.
Керуючись статтями 12-13, 76 - 81, 89, 263-265, 279, 280 - 282, 284, 354 ЦПК України, суд
Позов Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 24.07.2024.
Відомості про сторін:
2. Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).
Суддя М.М. Ткач