Справа № 278/6513/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Акціонерне товариство «Житомиргаз» про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, постачальником якого є позивач. Відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі здійснювала оплату спожитого газу, який був поставлений до об`єкту нерухомості - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 25415,26 грн.

У зв`язку з наведеним представник позивача просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" вказану суму заборгованості.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Сидорчук М. В. просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 62-65).

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Акціонерне товариство «Житомиргаз» подано письмові пояснення (а.с. 112-113), у яких зазначає, що зафіксовані об`єми природного газу у спірний період є плановими (розрахунковими), нарахування яких зумовлено неотриманням від споживача у встановлений строк фактичних показань лічильника газу, а також відсутністю від споживача заяв про не проживання споживача за наявною адресою його об`єкту.

У судове засідання представник позивача не з`явився; причини неявки суду не відомі. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримував та просив задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засідання, позовні вимоги не визнали; просили відмовити у їх задоволенні та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Представник третьої особи надала пояснення аналогічні викладеному в письмових поясненнях. Пояснила, що дійсно, на інформаційній платформі знаходиться інформація щодо показників спожитого газу споживачами, однак це прогнозовані показники. Після проведення перевірки було фактично встановлено реальне споживання газу відповідачем. Позивач також має право проведення такої перевірки лічильників газу, і вже на підставі отриманих фактичних даних звертатись до суду із відповідним позовом за наявності заборгованості.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази у їх сукупності, вислухавши пояснення учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку.

У своїй діяльності по постачанню природного газу ТОВ "Житомиргаз збут" керується нормами Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496(далі Правила № 2496), Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою (далі Типовий договір постачання природного газу), Цивільним кодексом України.

Підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу.

Відповідач вважається такою, що прийняла пропозицію позивача щодо укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам, положення якого затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500.

Згідно п. 2 глави І Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2496 на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС розповсюджуються "Правила постачання природного газу", затверджених вказаною постановою.

Відповідно розділу ІІІ зазначених Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору.

Як вбачається з доданого позивачем фінансового стану особового рахунку відповідача, останньою не здійснювались оплати послуг газопостачання; відповідач за період з 01.07.2015 року по 31.12.2023 року має заборгованість за споживання природного газу в сумі 25415,26 грн (а.с. 12-13).

Згідно п. 2 глави І Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2496 на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС розповсюджуються "Правила постачання природного газу", затверджених вказаною постановою.

Відповідно розділу ІІІ зазначених Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору.

Через наявність заборгованості, що утворилась у відповідача з причини неналежного виконання своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг із постачання природного газу, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за період з 01.03.2016 року по 31.01.2022 року та 3 % річних за період з 11.02.2016 року по 23.02.2022 року. Згідно поданого позивачем розрахунку, інфляційні втрати складають 10445,96 грн, 3% річних 3848,35 грн (а.с. 14-17).

Відповідно до акту на перепломбування встановленого лічильника газу від 18.05.2012 року (а.с. 68) показання лічильника на день перепломбування становить 00000.

Згідно акту перевірки стану обліку природнього газу з побутовим лічильником № 205210 від 12.04.2024 року за адресою: вул. Ялинкова, 237 (а.с. 70) в результаті перевірки встановлено, що пломба на відключаючому крані перед редуктором відсутня, кран в закритому положенні. Опуст на ПГ та двоконтурний котел не опломбовані, заглушені. Додаткова піч під дрова; показники лічильника склали 00000,27.

Відповідно до положень ст. ст.55,124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2ст. 16ЦК України).

Згідно п. 2 глави І Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2496 на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС розповсюджуються "Правила постачання природного газу", затверджених вказаною постановою.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Положеннями статі 525 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене, зважаючи на те, що позивачем належними доказами не доведено суду те, що позивачем фактично надавались відповідачу вказані послуги з газопостачання за вказаною адресою, беручи до уваги також акт на перепломбування встановленого лічильника газу від 18.05.2012 року та акт перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником № 205210 від 12.04.2024 року, складеного за участю представника АТ «Житомиргаз», суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем на надано належних доказів того, що ОСОБА_1 користувалась наданими позивачем послугами та не оплатила їх надання.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 89, 141, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 16, 509, 510, 525, 526, 610, 625 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Житомиргаз» про стягнення заборгованості за спожитий природній газ - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 30.07.2024 року.

Суддя О. М. Дубовік