Справа № 331/4557/24
Провадження № 2-н/331/471/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши матеріали заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воробйові гори 2» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, електропостачання ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСББ «Воробйові гори 2» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, електропостачання.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно із 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, згідно з правилами виключної підсудності, визначеними ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

В правовій позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 квітня 2019 року № 638/1988/17, зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Відповідно до ч.1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням цього майна.

З урахуванням наведеного, заява ОСББ «Воробйові гори 2» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, електропостачання має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи, що розгляд даної справи територіально не підсудний Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, оскільки нерухоме майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , то суддя приходить до висновку, що заяву про видачу судового наказу подано з порушенням правил підсудності, тому наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Суд роз`яснює, що згідно ч. 1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 27,30, 162, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воробйові гори 2» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, електропостачання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька