Провадження № 2/592/2164/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бєломар К.О. звернулася до суду із позовом, до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів в розмірі 109435,30 грн, в обґрунтування якого посилалася на те, що є клієнтом банку-відповідача. Станом на 19.05.2024 має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 109435,30 грн. Вказана заборгованість виникла у зв`язку з шахрайськими діями невідомих осіб 04.11.2022.

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 5 статті 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Пунктом 16 статті 28 ЦПК України встановлено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Отже відповідно до статті 28 ЦПК України підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

Верховний Суд в ухвалі від 02 липня 2018 року у справі № 552/9770/14-ц (провадження № 61-36739 ск18) вказав на те, що право вибору між судами, яким згідно із загальним правилом підсудності цивільних справ і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач посилалася на положення Закону України «Про захист прав споживачів» вважаючи, що вона є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

Оскільки позивач обґрунтовує підстави позову Законом України "Про захист прав споживача", то відповідно до частини п`ятої статті 28 ЦПК України він вправі обрати підсудність розгляду даної спору, в тому числі і за зареєстрованим місцем свого проживання.

З відповіді № 697666 від 18.07.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.09.2014 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Сумського районного суду Сумської області.

Місцезнаходженням юридичної особи відповідача АТ КБ «ПриватБанк», м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, що за територіальністю відноситься до Печерського району міста Києва.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність передачі справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів за підсудністю за місцем реєстрації проживання відповідача - до Сумського районного суду Сумської області.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, 259-261, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів передати для розгляду за підсудністю до Сумського районного суду Сумської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Б. Князєв