Справа №303/6092/24
Ряд. стат. звіту - 6
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26 липня 2024 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Куцкір Ю.Ю. розглянувши заяву представника заявника ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» - Штимак Наталії Михайлівни до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» - Штимак Н.М. звернулася до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення солідарно із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 18 007,92 гривень.

Вивчивши заяву з доданими до нього документами, суддя вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках, за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів, видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються ЦПК України, зокрема, відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За приписами ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Таким чином, приписами ЦПК України передбачено чіткий склад учасників справи у наказному провадження - це заявник та боржник, при цьому заявником може бути лише особа, якій належить право вимоги.

Водночас, відповідно до приписів статті 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

На підставі вказаного суддя констатує, що стягнення на підставі судового наказу не допускає наявності кількох боржників і солідарного стягнення із них грошової заборгованості судовим наказом. Оскільки, вже саме питання солідарності боргу може свідчити про наявність спору, так як вказану солідарність необхідно встановлювати, доводити, і не факт, що в спірних правовідносинах матиме місце солідарність боргу, відтак наявність такого роду спору, вже само по собі заперечує можливість розгляду справи в порядку наказного провадження.

Згідно із п.2 ч.1 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Отже, вказана норма закону передбачає наявність одного боржника та одного заявника, проте, в поданій суду заяві про видачу судового наказу, представник заявника зазначає двох боржників.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Тобто, процесуальним законом чітко встановлено, що заявник із заявою про видачу судового наказу має звертатися до боржника із яким укладеного відповідний договір, а не ще додатково до власника нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначені обставини, суддя приходить до висновку, що заявлена вимога представника заявника ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» - Штимак Н.М. до двох боржників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості не належить до вимог, за якими може бути видано судовий наказ, оскільки вбачається спір про право.

Поряд з цим, вважаю за необхідне роз`яснити представнику заявника ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» - Штимак Н.М., що з даною вимогою вона може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу представника заявника ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» - Штимак Наталії Михайлівни до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу судового наказу - відмовити.

Роз`яснити представнику заявника, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3-6 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя Ю.Ю. Куцкір