Провадження №: 2/336/247/2024
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2024 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Щасливої О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію, трьох відсотків річних та інфляційних витрат,
Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2023 року задоволений позов концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних витрат.

На підставі ухвали суду від 26 травня 2023 року означене заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Ухвалами суду від 22.02.2024 року та 28.03.2024 року застосовані заходи щодо витребування доказів, на які суду надано відповіді, за змістом яких надати технічну документацію щодо розміщення трубопроводу в будинку, де знаходиться нежитлове приміщення, належне відповідачу на праві власності не має можливості у зв`язку з її відсутністю.

Представник позивача, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі.

Представником відповідача адвокатом Сердюченком В.В. надано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача.

Третя особа про дату судового засідання повідомлялись в порядку, передбаченому ЦПК України, в судове засідання не з`явилася, відзиву чи пояснень з приводу заявнеих вимог не надала.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м. Запоріжжі з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Концерн «Міські теплові мережі» здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії в нежитлове приміщення літ. А-2, приміщення ІІ, за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищезазначене нежитлове приміщення, а саме 12/25 частки, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , 19/100 третій особі, що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Позивачем було відпущено теплову енергію у вказане приміщення, у період листопада 2020 року по квітень 2021 року позивач надав відповідач послуги з передачі теплової енергії на загальну суму 29 012,73 грн., що підтверджується розрахунками, актами приймання-передачі теплової енергії, надісланими на адресу відповідача та рішенням Запорізької міської ради про початок опалюваного сезону. Відповідач протягом вказаного період не виконував свої обов`язки по сплаті спожитої теплової енергії, не здійснив оплату за спожиту теплову енергію, через що утворилась заборгованість у розмірі 29012,73 грн.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст. 25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Концерном «МТМ» було направлено лист відповідачу щодо укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак договір між сторонами не укладено.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17.

Система опалення приміщення відповідача є невід`ємною складовою центральної системи теплопостачання всього будинку, в якому воно розташоване, що свідчить про користування теплом в приміщенні відповідача.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по сплаті наданих послуг з опалення належного йому нежитлового приміщення призвело до утворення заборгованості перед позивачем в сумі 29 012 грн. 73 коп.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуваннях встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочена суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком, який надано позивачем сума трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості складає 1223,75 грн., а сума інфляційних втрат за вказаний період у розмірі 7345,33 грн.

Розрахунок позивача по заявленим трьом відсоткам річних та інфляційним втратам, відповідачем та його представником не спростовано, даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, у тому числі не надано доказів погашення заборгованості.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку о висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст.141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137; ) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 29012,73 грн. (двадцять дев`ять тисяч дванадцять гривень 73 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» інфляційні витрати у розмірі 7345,33 гривень (сім тисяч триста сорок п`ять гривень 33 копійки), три відсотка річних 1223,75 ( одна тисяча двісті двадцять три гривні 75 копійок).

Стянути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в сумі 2481 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива