У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

встановив:

17.07.2024 року заявник звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною заявою, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4016,54 грн.

Згідно з ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч. 5 ст.165 ЦПК України суд здійснив запит до Єдиного демографічного реєстру щодо встановлення місця проживання боржника.

Відповідно до отриманої відповіді № 700520 від 22.07.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 .

До заяви про видачу судового наказу заявником не долучено жодних документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 або інших доказів на підтвердження споживання ОСОБА_1 електроенергії за цією адресою.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що із поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, у задоволенні заяви про видачу судового наказу належить відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Разом з тим ч. 2 ст. 161 ЦПК України, передбачено право звернення до суду з даною вимогою в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 163-165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ст. 165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. В. Чепка