Справа № 446/1751/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 22-ц/811/857/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м.Львів

Справа № 446/1751/15-ц

Провадження № 22ц/811/857/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області, постановлену у м. Кам`янка-Бузька 29 лютого 2024 року у складі судді Самсіна М.Л., у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк», з участю третьої особи: ОСОБА_1 , про визнання договору поруки недійсним, -

встановив:

З 13 серпня 2015 року в провадженні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області перебуває цивільна справа № 446/1751/15-ц за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «Укрсиббанк», з участю третьої особи: ОСОБА_1 , про визнання договору поруки недійсним.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про зупинення провадження у справі та довідку про те, що він проходить службу в ЗСУ.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 лютого 2024 року зупинено провадження в справі за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «Укрсиббанк», з участю третьої особи: ОСОБА_1 , про визнання договору поруки недійсним у зв`язку з перебуванням відповідача на військовій службі в ЗСУ до припинення його перебування в складі ЗСУ.

Ухвалу суду оскаржує Акціонерне товариство «Укрсиббанк». В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що зупинення провадження у справі передбачено не для всіх військовослужбовців, а саме для тих військовослужбовців, чиї підрозділи переведені на військовий стан. Зазначає, що не має доказів, що військова частина № НОМЕР_1 , у якій проходить службу ОСОБА_3 , переведена на військовий стан. Вважає, що довідка про перебування сторони на військовій службі не є достатньою для зупинення провадження у справі. Прецедентна практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної частини на військовий стан. Також звертає увагу суду, що справа розглядається судом першої інстанції майже девять років, що порушує всі розумні строки розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що згідно довідки в/ч НОМЕР_1 №55 від 12 березня 2022 року ОСОБА_2 призваний на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у звязку з чим суд зобовязаний зупинити провадження у справі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з врахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України, ч.1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ці положення ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Тобто, право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд першої інстанції прийняв до уваги те, що ОСОБА_2 призваний 2 березня 2022 року на військову службу під час мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою цієї частини № 55 від 12 березня 2022 року, а тому провадження у справі підлягає зупиненню.

Колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.2ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням.

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України. Встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 (провадження № 61-9218св22), від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 (провадження № 61-7918св22), від 14 лютого 2024 року у справі № 466/8799/22 (провадження № 61-14262св23).

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 79 цього Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

З матеріалів справи вбачається, що довідку №55 від 12 березня 2022 року ОСОБА_2 надав суду особисто 12 лютого 2024 року. У наданій довідці наявна інформація, що Військова частина НОМЕР_1 знаходиться у АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, виходив з довідки № 55 від 12 березня 2022 року та не звернув уваги на те, що ця довідка не є достатнім доказом для зупинення провадження у справі відповідно до п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду та перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обовязок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система.

Суд не врахував, що зупинення провадження у справі не повинне призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Згідно із статтею 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку (частина перша).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмета спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є перешкодами ч. 1 ст. 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ в справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ в справі «Краснощокова проти України»).

Провадження у справі відкрито 28 вересня 2015 року і на даний час справа не розглянута по суті.

Інтереси ОСОБА_2 в суді на підставі договору представляє адвокат Волошин Т.В., що забезпечує стороні можливість ефективно використовувати процесуальні права.

Також колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала не підписана суддею, з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог ст.259 ЦПК України судові рішення (процесуальні документи) підписуються складом суду, який розглядав справу.

Для підписання оскаржуваної ухвали від 29 лютого 2024 року використано аналог підпису судді Кам`янка-Бузького районного суду Самсіна М.Л. - факсимільне відтворення підпису за допомогою засобів механічного копіювання. Факсиміле позначають печатку (кліше), за допомогою якої відтворюють підпис особи, що не є її особистим підписом.

Виходячи з того, що норми ЦПК України не передбачають використання факсимільного відтворення підпису на процесуальних документах, належить зробити висновок, що оскаржувана ухвала не підписана суддею Самсіним М.Л., який розглядав справу, що є порушенням норм процесуального права.

Згідно із п.5 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права якщо судове рішення не підписано суддею, є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи встановлене, колегія суддів приходить до висновку про підставність апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали у зв`язку з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає руху по справі, та не відповідає вимогам закону.

Керуючись: ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» задовольнити.

Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 лютого 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову складено та підписано 24 липня 2024 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк