Справа № 156/802/24
Провадження № 2/156/262/24
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

24 липня 2024 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М. О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2

до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3

про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному реєстрі земельного кадастру,

в с т а н о в и л а :

10.07.2024 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному реєстрі земельного кадастру.

Ухвалою від 15.07.2024 року дану позовну заяву залишено без руху, надавши стороні позивача строк 10 (десять) днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

22.07.2024 року через систему «Електронний суд» від адвоката Назарук Ю.В. надійшла заява щодо усунення недоліків з додатками.

Ознайомившись з поданою заявою, суд прийшов до наступного висновку.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного ЦПК України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статті 175 та 177 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_4 .

Частиною 2 статті 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

За змістом ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

З ордеру серії АС № 1101710 від 09.07.2024 року вбачається, що адвокат Назарук Ю.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 09.07.2024 надає правничу допомогу ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, адвокат зазначає, що за договором про надання професійної правничої допомоги, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були проведені дії (надання професійної правничої допомоги) на суму 6000,00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 2.

Частиною першою ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: договір про надання правничої допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

У зв`язку з наведеним вище, з метою усунення протиріч між вище вказаними документами, перевірки повноважень адвоката на надання правової допомоги саме позивачу, слід надати суду копію договору про надання професійної правничої допомоги укладеного між адвокатом та позивачем ОСОБА_1 , на підставі якого видано ордер від 09.07.2024 року №АС № 1101710.

Адвокат Назарук Ю.А. до заяви про усунення недоліків долучила копію дублікату довіреності ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_5 виданого нотаріусом Мінської обласного нотаріального округу Турською О.А., складеної на іноземній - російській мові.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова, а відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про засади державної мовної політики» державною мовою України є українська мова.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики», сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Особам, що беруть участь у розгляді справи в суді, забезпечується право вчиняти усні процесуальні дії (робити заяви, давати показання і пояснення, заявляти клопотання і скарги, ставити запитання тощо) рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись послугами перекладача у встановленому процесуальним законодавством порядку. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, послуги перекладача з регіональної мови або мови меншини (мов), у разі їх необхідності, надаються без додаткових для цих осіб витрат.

Отже, законом встановлено вимоги, відповідно до яких сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Тобто у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до пункту 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20 серпня 2019 року, діловодство в суді ведеться державною мовою, крім випадків, передбачених законодавством України. У діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Суддя звертає увагу на те, що стороною позивача до заяви про усунення недоліків додано копію документу, який не перекладено на українську мову та переклад якого не засвідчено у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22 лютого 2012 року.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що поданий позов слід залишити без руху, а на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, до матеріалів позову стороні позивача необхідно надати на адресу суду договір про надання правничої допомоги б/н від 09.07.2024 року укладений між гр. ОСОБА_1 та адвокатом Назарук Ю,В., а також долучити переклад довіреності ОСОБА_1 від 10.05.2022 року.

Засвідчення вірності перекладу документів з однієї мови на іншу здійснюється нотаріально в порядку, передбаченому статтею 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до частин першої-другої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК).

За таких обставин вважаю, що позовну заяву слід повторно залишити без руху, надавши стороні позивача строк для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 353 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному реєстрі земельного кадастру - залишити без руху, надавши стороні позивача строк 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання стороні позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Федечко