Справа № 638/7100/24
Провадження № 2/638/3907/24

18 липня 2024 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 (далі за текстом - відповідач), третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2024 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2024 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 про витребування доказів та витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 в період часу з 01 січня 2020 року по 17 квітня 2024 року, а також відомості щодо мети кордону.
21 червня 2024 року до суду від представника третьої особи надійшли пояснення в яких він зазначив, що у разі звернення позивача до органу реєстрації із рішенням суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посадовим особам Департаменту реєстрації Харківської міської ради буде достатньо підстав для прийняття відповідного рішення щодо внесення зміни до реєстру територіальної громади стосовно такої особи.
У судове засідання позивач не з`явився, представником позивача було надано до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, у поясненнях на позовну заяву просив розгляд справи проводити за його відсутністю.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 квітня 2024 року займане позивачеи житло є не приватизованим.
З позову вбачається, що починаючи з 1991 року ОСОБА_2 почав проживати окремо за невідомою позивачці адресою, він самостійно вивіз власні речі з квартири та лише декілька разів з`являвся за вказаною адресою, оскільки вони не підтримують з ним стосунків.
Факт непроживання відповідача за зареєстрованим місцем проживання підтверджується довідкою № 595/2/07-05 від 15 лютого 2024 року КП «Жилкомсервіс», за змістом якого вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з будь-якими заявами до КП «Жилкомсервіс» не звертався.
Відповідно до довідки № 27а/з/119-60/01-2024 від 15.02.2024 року Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 в період часу з 01.01.2021 по 01.02.2024 року за місцем мешкання до органів поліції не звертався.
З копії акту про непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації від 04 липня 2024 року складеним ОСОБА_8 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_9 (адреса проживання: АДРЕСА_4 ) вбачається, що останні підтвердили, що ОСОБА_2 протягом останніх трьох років не проживає за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 .
З огляду на вказне, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 в період часу з 01.01.2021 по 01.01.2024 року до жилого приміщення, де зареєстроване його місце проживання, не повертався, з заявами щодо вчинення йому позивачем або іншими осбами перешод у користуванні житлом до компетентних органів не звертався, в матеріалах справи відсутні відомості про наміри ОСОБА_2 ставитися до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання.
Згідно приписів ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Відповідно до ст.58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Статтею 61 Житлового кодексу України визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо перелічені особи перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином суд зазначає, що за змістом статей 71,72 ЖК УРСР наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.
Відповідно до п. 11 Постанови № 2 від 12.04.1985 року Пленуму Верховного суду України « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 відсутній за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів зворотного відповідачем суду не надано.
Враховуючи відсутність ОСОБА_2 за спірною адресою більш ніж шість місяців, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради (, адреса: майдан Павлівський 4).

Повний текст судового рішення складено 24 липня 2024 року.

Суддя Л.М. Рибальченко