Провадження № 2/127/1969/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниця в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.10.2006 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. У період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . Спільне життя у подружжя не склалося та за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2024 шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка проживає разом з позивачкою. За домовленістю між сторонами було узгоджено, що відповідач добровільно буде матеріально допомагати в утриманні доньки, однак, після розірвання шлюбу відповідач не надає належну фінансову допомогу на утримання доньки. Окрім обов`язкових витрат на дитину, які несе позивачка, дитина відвідує ПНЗ студія Royal Pole Dance, де постійно займається повітряною гімнастиком, а також, дитина постійно користується контактними лінзами, які також потрібно купувати. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду з вимогами про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини від всіх доходів, щомісячно. Також, стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на утримання дитини: на розвиток здібностей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на весь період її навчання у приватному навчальному закладі студія Royal Pole Dance, в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації, у розмірі 720,00 грн., щомісячно, починаючи стягненння з 01.05.2024 року; на придбання контактних лінз у зв`язку з вадами здоров`я за медичними показниками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації, у розмірі 750,00 грн., щомісячно, починаючи стягненння з 01.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 02.05.2024 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

08.07.2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що позовні вимоги він визнає частково, не заперечує щодо стягнення на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі частки від його доходу, однак, заперечує щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Вказав, що позивачкою не надано відповідних доказів того, що дитина перебуває на навчанні в гуртку, оскільки такого навчального закладу не існує, відповідно неможливо встановити, яка періодичність навчання, періодичність відпочинку. Крім того, у період хвороби чи канікул дитини не відвідує гурток, та відповідно не сплачується за заняття. Таким чином, дані додаткові витрати не носять постійний та резулярний характер. Крім того, з медичного висновку встановлено, що дитина має носити окуляри за медичним показниками, тому неможливо встановити необхідність купівлі щомісячно контактних лінз для дитини.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час місце судового засідання повідомлялася належним чином. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не зв`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2024 року був розірваний (а.с.10-13).

Від спільного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 (а.с.14).

Відповідно до Довідки №28 від 15.04.2024 року ОСББ «Стрілецька-91» ОСОБА_3 , 12.05.2011 року постійно проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.16).

Згідно Довідки №814 від 11.04.2024 року КЗ «ВФМЛ №17» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в 7-В класі КЗ «ВФМЛ №17» (а.с.17).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України).

Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 182 СК. України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у частці від доходу відповідача, з урахуванням положень статті 181 СК України, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу відповідача.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Тому, враховуючи вікову категорію дитини та звичайні її потреби, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, є необхідним та достатнім для утримання неповнолітньої доньки від одного з батьків.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи що відповідно до ч.2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та визнанням відповідачем позову у цій частині, суд вважає що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Тобто, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

В обґрунтування позовних вимог щодо понесення додаткових витрат позивачкою надано суду Довідку №9 від 10.04.2024 року, виданої ФОП ОСОБА_5 з якої вбачається, що дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається в студії Royal Pole Dance за напрямком повітряна гімнастика з лютого 2023 року по даний час. Вартість одного навчання становить 180,00 грн. Дитина відвідує навчання 2 рази на тиждень. (а.с.18).

Також, відповідно до Довідки №12 ТОВ «Бестлінкс» від 10.04.2021 року дитина ОСОБА_3 за станом здоров`я користується контактними лінзами з вересня 2023 року по даний час. Заміна лінз здійснюється один раз на місяць. Вартість одного комплекту лінз 30 шт. складає 1 500,00 грн. За медичними показниками необхідність користування лінзами дитиною до досягнення 18 років (а.с.19).

За медичними показниками, відповідно до консультативного заключення дитячого офтальмолога ТОВ «МЦ «ОК професора Сергієнка» від 31.01.2024 року вбачається, що дитині ОСОБА_3 , поставлено діагноз міопія слабкого ступеня обох очей. Складний міопічний астигматизм обох очей. Рекомендовано: окуляри згідно рецепту постійно (а.с.21).

Водночас, позивачкою не доведено, що вищевказані витрати на гурток були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання з гімнастики.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження наявності у доньки певних здібностей та необхідності їх розвитку, у результаті чого позивачка вимушена була нести додаткові витрати, які не будуть покриватися аліментами.

Заняття гімнастикою не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, в даному випадку позивачки, оскільки не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових гуртків.

Крім того, позивачкою не доведено, що заявлені нею витрати на придбання лінз для дитини, були реальними та необхідними, оскільки з консультативного висновку вбачається, що дитині прописані окуляри згідно рецепту постійно.

Отже, суд не погоджується із необхідністю стягнення із відповідача в якості додаткових витрат на дитину понесених позивачкою на купівлю лінз, оскільки слід зауважити, що звичайні регулярні витрати становлять основу аліментів, а будь-які додаткові витрати, обумовлені особливими обставинами та спрямовані на розвиток здібностей, лікування тощо, є додатковими витратами на дитину і не можуть враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Отже суд прийшов до висновку, що належних доказів, які б підтверджували наявність саме особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, позивачкою суду не надано. Наведені позивачкою витрати є звичайними, відносяться, зокрема, до загального розвитку дітей і є не обов`язковими, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері.

Вищевикладене узгоджується із позицією Верхового Суду, висловленою, зокрема, у постановах від 29.04.2022 у справі № 761/27222/20, від 12.01.2022 у справі № 545/3115/19, від 12.03.2020 у справі № 520/12681/17, від 10.10.2019 у справі № 638/13860/16-ц, від 26.09.2018 у справі № 569/6838/15-ц.

Таким чином, дослідивши надані позивачкою докази, суд приходить до висновку, що дані витрати не є додатковими витратами в розумінні положень ст. 185 СК України, оскільки позивачкою не наведено наявності особливих обставин для їх понесення, а тому дані витрати охоплюються аліментними зобов`язаннями, які були визначені даним рішенням щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини не підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи те, що позивачка на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та положення ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 211, 20 гривень підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за позовну вимогу про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

У свою чергу, судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 1 211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України ст.ст. 150, 181, 182, 183, 184, 191, Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити рішення до негайного виконання.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави.

Судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення виготовлено 22.07.2024 року.

Суддя: