Справа № 482/1594/24
Номер провадження 2/482/708/2024
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 липня 2024 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Кічули В.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Гурївського старостинського округу Костянтинівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

29.07.2024 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Гришаєвою Яною Миколаївною через систему "Електронний суд" подано до Новоодеського районного суду Миколаївської області позовну заяву до Гурївського старостинського округу Костянтинівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування.

За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 29.07.2024 для розгляду справи визначено суддю Новоодеського районного суду Миколаївської області Кічулу В.М.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи суд встановив, що позовну заяву подано без дотримання вимог, встановлених ст. 175, 177 ЦПК України, що є підставою для залишення такої позовної заяви без руху.

1) Відповідно до положень ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до ч.ч. 4, 7 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу". У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За ч. 6 вказаної статті, оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Позов від імені ОСОБА_1 підписано адвокатом Гришаєвою Я.М., яка на підтвердження своїх повноважень надала лише Договір про надання правової (правничої) допомоги адвокатом.

Водночас, до позовної заяви не долучено доказів, що ОСОБА_2 може здійснювати представництво позивача як адвокат (ч. 1 ст. 60 ЦПК України) з наданням документів, що підтверджують такі повноваження (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Відтак, для усунення недоліків позовної заяви, необхідно надати суду документ, що може підтвердити статус адвоката (за наявності) та підтвердити повноваження адвоката як представника у даній справі, зокрема надати довіреність або ордер тощо (за наявності).

2) Відповідно до положень ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Як видно із тексту позовної заяви, вона подана із вимогами про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування.

Отже до розгляду підлягають дві вимоги немайнового та майнового характеру.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За правилами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), а за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п.1. ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Частиною 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 грн., що становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто визначену законом ставку судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру.

Водночас представником позивача, при складанні позовної заяви, вказано що позов не містить вимог майнового характеру та не зазначено ціни позову.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.2 та п.9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача.

У позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсна вартість майна підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності. Зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Вартість майна також може підтверджуватись даними із загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості нерухомого майна, із довідників показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні тощо, які відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації публікуються у формі відкритих даних та оприлюднюються для вільного та безоплатного доступу до них. Відкриті дані дозволені для їх подальшого вільного використання та поширення.

Із тексту позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається за можливе встановити ціну позову, оскільки неможливо встановити вартість нерухомого майна, право власності на яке позивач просить визнати.

Таким чином, позивачу необхідно самостійно визначити ціну позову та розрахувати суму судового збору за подання позовної заяви в частині позовної вимоги майнового характеру, підтвердивши їх розмір належними доказами (зокрема, ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 п.1. ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

3) Відповідно до п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Сторонами в цивільному процесі можуть бути фізичні чи юридичні особи (ст. 48 ЦПК України).

За приписами ст. 46 та 47 ЦПК України, цивільна процесуальна право та дієздатність, тобто здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, і можливість їх здійснювати належить саме юридичним та фізичним особам.

Цивільна процесуальна право та дієздатність є невід`ємними складовими правосуб`єктності учасників справи.

Позовна заява подана до відповідача - Гурївського старостинського округу Костянтинівської сільської ради, який не має статусу юридичної особи і не володіє самостійною цивільною правосуб`єктністю, а тому останній за визначенням не може бути відповідачем в цивільному судочинстві.

4) Окрім вищевикладеного, суд звертає увагу позивача на те, що позовна заява повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України та до неї повинні бути долучені документи, визначені ст. 177 ЦПК України.

Із тексту позовної заяви вбачається, що вона також не містить відомостей, визначених у пунктах 5-10 ч.3 ст. 175 ЦПК України та до неї не додано документів, визначених частинами 1 та 5 ст. 175 ЦПК України, ч. 6 ст. 14 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, позовну заяву в цій справі необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Гурївського старостинського округу Костянтинівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельну ділянку.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня одержання позивачем ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк будуть виконані вимоги визначені в ухвалі, то позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали негайно направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Ухвала складена та підписана 31.07.2024.

Суддя В.М. Кічула