Справа № 159/2365/24
Провадження № 2/159/850/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Панасюка С.Л.,

за участю секретаря Клевецької О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю,

в с т а н о в и в :

Вимоги позивача обґрунтовані наступним.

Позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання обов`язків військової служби, в ході військової операції, загинув її батько ОСОБА_4 . Для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_4 , позивачка просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю з батьком, ведення спільного господарства з ним та наявність між ними спільних прав та обов`язків.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали.

Міністерство оборони України заперечує факт спільного проживання однією сім`єю позивачки з батьком, ведення спільного господарства з ним та наявність між ними спільних прав та обов`язків, вважаючи що він не доведений.

Позов слід задовольнити.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 258 від 04.11.2022 року:

« ІНФОРМАЦІЯ_2 під час дії воєнного стану загинув старшина ОСОБА_5 , члени сім`ї якого, його батьки та утриманці, а саме: мати - ОСОБА_6 , дружина - ОСОБА_7 , дочка - ОСОБА_8 , дочка - ОСОБА_9 мають право на одноразову грошову допомогу в розмірі 4/5 частини 15 000 000 в сумі 12 000 000 (дванадцять мільйонів) грн. 00 коп. у рівних частках кожному».

Допомога зазначеним особам виплачена.

Питання щодо залишку невиплаченої допомоги в сумі 3 000 000 грн. має вирішуватися членами сім`ї ОСОБА_4 , які мають підтверджене право на отримання допомоги, більше того, отримали цю допомогу, і потенційним отримувачем допомоги, якою є позивачка, яка зараз підтверджує своє право в суді. Оскільки, якщо позивачка не підтвердить своє право в суді, згаданий залишок буде розподілений між членами сім`ї, які отримали допомогу.

Тобто, інтересу ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України у справі у такій ситуації немає зовсім, вони є неналежними відповідачами у справі і в позові до них слід відмовити. Інтерес є лише у членів сім`ї, які отримали частину допомоги і можуть претендувати на її залишок, змагаючись в суді з претендентом на цей залишок - позивачкою.

Більше того, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Міністерство оборони України можуть заявити у цій справі лише про те, що вони не мають інтересу у справі і не можуть втручатися у спір між особами, які вже отримали допомогу і особою, яка на цю допомогу претендує, оскільки в такому випадку вони ставатимуть на сторону тієї чи іншої сторони і, відповідно, їй допомагатимуть, чого не можуть робити. Як вже зазначалося, залишок невиплаченої допомоги не відійде державі, його розподілять між собою члени сім`ї, які допомогу отримали.

В той же час, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали, тобто не заперечують, щоб залишок невиплаченої допомого відійшов не ним, а ще одній дитині ОСОБА_4 - позивачці.

До того ж, не викликає жодного сумніву, що позивачка проживала з ОСОБА_4 як член його сім`ї.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.08.1997 доводиться та обставина, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 .

З копії довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_2 № 3454 від 06.06.2022, вбачається, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті відкритої черепно-мозкової травми, вибухової травми, ушкодження внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Як видно з копії паспорта, позивачка з 20.04.2018 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки № 725 від 14.06.2023, виданої Поворською сільською радою вбачається що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 та на час смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , її сім`я складалась з матері ОСОБА_2 , сестри ОСОБА_10 , сестри ОСОБА_11 , дочки ОСОБА_12 .

Як слідує з довідки № 724 від 14.06.2023, виданої Поворською сільською радою, ОСОБА_1 на день смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала разом з ним та вела спільне господарство.

Як зазначає позивач, метою її звернення з позовом до суду, є встановлення факту спільного проживання з батьком однією сім`єю, для реалізації її права на отримання одноразової грошової державної допомоги.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Згідно ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на момент виникнення права на отримання грошової допомоги в зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 Рішення Конституційного суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99, у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

В пункті 6 рішення Конституційного суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають та ведуть спільне господарство.

Позивачем надано суду докази того, що вона з 2018 року проживала разом з батьком, вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, позивач оплачувала послуги за електроенергію, за підключення до мережі Інтернет та надання послуг Інтернету, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, виховання доньки позивача - онуки загиблого, мали спільні витрати та спільне харчування, піклувалися один про одного і надавали взаємну допомогу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.12, 81, 82, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, на підставі ст. 3 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2018 року по день смерті ОСОБА_4 , в АДРЕСА_1 .

В позові до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України відмовити, як до неналежних відповідачів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:С. Л. ПАНАСЮК