Справа № 182/3061/22
Провадження № 2/0182/1743/2024
24.07.2024 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Власенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про визнання батьківства, -
Представник позивача ОСОБА_2 28.07.2022 року звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на наступні обставини.
У період з 2012 року по 2015 рік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах без офіційної реєстрації своїх стосунків. У червні 2015 року пара стосунки розірвала і кожен жив своїм життям. Влітку 2018 року сторони знов почали зузстрічатись, та позивач дізнався, що у відповідача є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому позивач та відповідач стали жити разом однією сім`єю та вести спільне господарство, дитина через невеликий проміжок часу почала називати позивача батьком. Таким чином, сторони проживають разом і до теперішнього часу.
Позивач знав, що у дитини прізвище « ОСОБА_5 », щодо обставин вагітності та хто саме є батьком ОСОБА_4 відповідач не розповідала, а позивач не наполягав.
В травні 2022 року під час оформлення документів для надання дозволу на виїзд дитини за кордон у зв`язку з військовою агресією з боку російської федерації позивач дізнався, що в свідоцтві про народження дитини в графі «батько» зазначено « ОСОБА_6 », що збігається з його ім`ям та по-батькові, тому у нього з`явились підставити вважати, що саме він є батьком ОСОБА_4 . Згодом відповідач підтвердила факт, що саме позивач є батьком дитини.
Позивач неодноразово просив відповідача звернутись до органів державної реєстрації актів цивільного стану із відповідними заявами для внесення змін в актовий запис про народження сина, де зазначити батьком сама ОСОБА_1 . Однак відповідач до теперішнього часу так і не здійснила відповідних дій.
ОСОБА_1 вважає себе біологічним батьком дитини, відноситься до ОСОБА_4 , як до сина, та має можливість надити дитині все необхідне та піклуватись про нього, а тому виникла необхідність у подачі позовної заяви до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області про визнання батьківства.
Враховуючи викладене, позивач просить визнати його батьком дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про його народження, зазначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьком, змінивши прізвище дитини на « ОСОБА_8 ».
Ухвалою суду від 11.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.27-28).
Ухвалою суду від 22.11.2023 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, яку доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради», та зупинено провадження (а.с.92-93).
Ухвалою суду від 11.03.2024 року поновлено провадження по справі (а.с. 101).
Ухвалою суду від 24.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (114-115).
Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с. 50).
Від представника позивача ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.36).
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та дату слухання справи повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.116), згідно якого ОСОБА_3 судову повістку отримала 21.05.2024 року особисто, причину неявки суду не повідомила.
10.04.2024 року Начальник Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) К. Баранова направила до суду повідомлення, що їх представник в судове засідання не прибуде (а.с. 106).
24.07.2024 року на адресу суду від представника Служби в справах дітей Нікопольської міської ради Горової П.С. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.118).
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Справу розглянуто заочно у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2012 року по 2015 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах без офіційної реєстрації своїх стосунків. На деякий час вони розривали стосунки, але влітку 2018 року знову їх поновили. Саме тоді позивач дізнався, що у відповідача є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На той момент, хто є батьком дитини, позивача не цікавило. Але в 2022 році, при оформленні документів для надання дозволу виїзду дитини за кордон, позивач дізнався, що в свідоцтві про народження дитини в графі «батько» зазначено « ОСОБА_6 », що збігається з його ім`ям та по-батькові (а.с.15). Згодом відповідач підтвердила, що саме позивач є батьком її дитини, але в добровільному порядку звернутись до органів реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження її дитини не захотіла.
Позивач має бажання виховувати та утримувати свого сина, піклуватися про нього.
Крім того, у висновку КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №122-МГ від 26.01.2024 року зазначено, що на основі аналізу ДНК, між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є біологічна спорідненість, ОСОБА_1 може бути біологічним батьком ОСОБА_7 , ймовірність даного факту дорівнює 99,999999% , і це не є збігом генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків (а.с.97-98).
Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно з ч.ч.1,2,4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року).

Згідно висновку судового молекулярно-генетичного дослідження встановлено, що громадянин ОСОБА_1 може бути біологічним батьком ОСОБА_7 . Вірогідність даного факту, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного звіту складає не менше 99,999999 % .

А отже, враховуючи викладене вище, беручи до уваги висновок молекулярно-генетичної експертизи, у суду не викликає сумнівів той факт, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.121, 125, 128, 135 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 79, 81, 88, 141, 200-206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Нікополь, Дніпропетровської області.

Зобов`язати Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису № 76 від 22.01.2016 року про народження ОСОБА_7 , який було зроблено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_8 ». Інші дані в актовому записі про народження залишити без змін.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя: О. В. Рунчева