Справа № 156/811/24
Провадження № 2-н/156/54/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про відмову у видачі судового наказу

22 липня 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником заявника ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на двох неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и л а:

12.07.2024 року до Іваничівського районного суду Волинської області, через систему «Електронний суд», надійшла заява ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на двох неповнолітніх дітей.

Вивчивши заяву, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак у порушення зазначених вимог уповноваженим представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Радіновичем В. І. не надано відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у заявника та боржника.

Суд звертає увагу, що згідно відповіді ЄДДР від 15.07.2024 року та відповіді Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 17.07.2024 ро за № 1166, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак сторона заявника, у резолютивній частині заяви, просить стягувати аліменти з божника, вказуючи іншу адресу ( АДРЕСА_2 ).

Таким чином заява ОСОБА_1 , подану представником заявника ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на двох неповнолітніх дітей, не відповідає вимозі ст. 163 ЦПК України.

Суд наголошує, що заявник на вимогу видачі судового наказу має керуватися ст. 95 ЦПК України, а саме надавати письмові докази в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, (читабельні та розбірливі копії документів) якщо інше не передбачено цим Кодексом. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та з огляду на те, що заявником заява про видачу судового наказу оформлена неналежним чином, що є порушенням вимоги ст. 163 ЦПК України, тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 163, 165, 260, 261 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , подану представником заявника ОСОБА_2 за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22 липня 2024 року.

Суддя М. О. Федечко