ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області клопотання представника відповідача Фастівської міської ради Шатківського О.К. про закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2024 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Згода О.О., подану в інтересах позивача ОСОБА_4 , до Фастівської міської ради, ОСОБА_5 , Третя особа Державний реєстратор Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Горохова О.В., Державний реєстратор Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Марченко В.Г., про визнання рішення незаконним та їх скасування. В своїх позовних вимогах зазначає, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2018 року у справі № 381/4645/17 позов ОСОБА_4 задоволено, визнано п. 2 рішення Борівської селищної ради від 15.04.2014 року за № 8-20 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в частині передачі у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки, площею 0,0700 га, кадастровий номер: :01:003:0664 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнане протиправним та скасоване свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 06.05.2014 року; визнане протиправним та скасоване рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Фастівського МУЮ Київської області від 06.05.2014 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0664 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,0700 га, кадастровий номер: :01:003:0664 за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою ВС від 02.10.2019 року рішення залишене в силі.

Також, рішенням Фастівського міськрайонного суду київської області від 29.07.2021 року позовну заяву ОСОБА_4 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 , про визнання дій протиправними, скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, скасування реєстрації готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно позовну заяву залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 30.06.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково: рішення Фастівського міськроайонного суду Київської області від 29.07.2021 року скасовано та ухвалено по справі нове рішення, яким позов задоволено частково: визнане недійсним та скасоване рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Фастівського МУЮ Київської області від 11.03.2015 (індексний номер19897847 від 11.03.2015 року) згідно якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 та рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у Київській області індексний номер: 22430318 від 26.06.2015 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Визнано недійсним та скасовано видане Реєстраційною службою Фастівського МУЮ Київської області на ім`я ОСОБА_5 свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 26.06.2015 року на житловий будинок за адресо: АДРЕСА_1 . В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до постанови ВС від 01.02.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Постанову київського апеляційного суду від 30.06.2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 та Центрального МУЮ (м. Київ) про визнання дій протиправними, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав їх обтяжень, скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно скасовано, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та Центрального МУЮ (м. Київ) про визнання дій протиправними, скасування рішення державного реєстратора, скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представником відповідача Фастівська міська рада заявлено усне клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з непідсудністю даної справи Фастівському міськрайонному суду. Вважають спір підлягає до розгляду в адміністративному провадженні.

Представник позивача заперечував проти клопотання при цьому зазначив, що при подачі позову обґрунтував підстави подачі позову до Фастівського міськрайонного суду.

Представник відповідача ОСОБА_5 , зазначив, що без належного оформлення заявленого клопотання неможливо здійснити ні заперечення ні підтримання даного клопотання.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази клопотання, суд приходить до наступного.

За змістом положень ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права й обов`язки безпосередньо виникають, зокрема, з актів органів місцевого самоврядування (частина четвертастатті 11 Цивільного кодексу України. Отже, рішення цих органів можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина першастатті 21 ЦК України).

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з погляду його законності, а вимога про визнання такого рішення незаконним і про його скасування - розглядатися за правилами цивільного судочинства, якщо внаслідок реалізації такого рішення у фізичної особи виникло цивільне право і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У цьому разі вказану вимогу можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права застаттею 16 ЦК Українита пред`являти до суду для розгляду за правилами цивільного судочинства, якщо фактично метою заявлення зазначеної позовної вимоги є оспорювання речового права (права власності), що виникло внаслідок реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто якщо у результаті прийняття рішення суб`єктом владних повноважень фізична особа набула речове право на земельну ділянку, то вимога про визнання незаконним такого рішення та про його скасування стосується приватноправових відносин і є цивільно-правовим способом захисту права позивача.

Аналогічний висновок викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 488/402/16-ц.

Крім того, згідно із частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як зазначено в Постанові ВП ВС від 28.08.2019 у справі № 752/8287/18, відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Таким чином, заявлені вимоги позивача підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Керуючисьст. 197, 198, 255 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача Фастівської міської ради Шатківського О.К. про закриття провадження по справі у зв`язку із порушенням правил підсудності залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30 липня 2024 року.

Головуючий по справі Г.В.Соловей