РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 25 лютого 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 вказала, що сімейне життя не склалося по тій причині, що вони стали чужими людьми, у них відсутні повага та взаєморозуміння, часто виникають конфлікти та сварки. Між ними панують неприязні відносини, шлюбні стосунки вони не підтримують. Позивач наголосила, що шлюб носить формальний характер, тому його збереження не має сенсу. Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 лютого 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 95.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач надав суду заяву, якою позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив проводити розгляд справи без його участі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 травня 2024 рокупо вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 25 лютого 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, шлюб між сторонами зареєстровано 25 лютого 2012 року, про що зроблено актовий запис № 95.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 28 листопада 2013 року виконкомом Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського раойну Волинської області, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20 грудня 2016 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб, суд вважає, що причини, що спонукають ОСОБА_1 наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 76, 141, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 24, 109, 110, 112 СК України, ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 25 лютого 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 95.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина КУСІК