УХВАЛА

25 липня 2024 року

м. Київ

справа № 466/2780/21

провадження № 61-9897ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області на постанову Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої органом досудового розслідування, прокуратури внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ГУ ДКС України у Львівській області надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, оскільки касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримало в системі «Електронний суд» 16 жовтня 2023 року. Повний текст постанови Верховного Суду від 12 червня 2024 року, якою переглянуто в касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції за касаційною скаргою ДКС України, заявник отримав 20 червня 2024 року. Заявник зауважує, що очікував результату розгляду касаційної скарги ДКС України, маючи легітимне очікування на результат вирішення спору щодо перегляду постанови в частині розподілу судових витрат і щодо нього як структурного підрозділу, підпорядкованого ДКС України. Лише після отримання постанови Верховного Суду ГУ ДКС України у Львівській області стало відомо, що воно вправі самостійно оскаржувати судове рішення в частині, яка стосується кола його процесуальних прав та обов`язків, В зв`язку з зазначеним вважає, що строку на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Відповідно до приписів статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови складений 16 жовтня 2023 року. Останній день строку на касаційне оскарження припав на 15 листопада 2023 року. Касаційну скаргу подано 10 липня 2024 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Відповідно до приписів частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, такими міркуваннями ЄСПЛ використав у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, зазначивши, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження

Враховуючи наведене, суд не визнає поважними наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки право на апеляційне оскарження окремо визначеної відповідно до цивільного законодавства юридичної особи не може ставитися в залежність від результату перегляду судового рішення стосовно іншої окремо визначеної юридичної особи, незважаючи на належність цих юридичних осіб до однієї системи органів державної влади та їх ієрархічного підпорядкування.

Для усунення зазначеного недоліку заявнику необхідно надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням інших причин пропуску строку, належним чином обґрунтованих доказами.

За змістом частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та в контексті вимог статті 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області на постанову Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко