Справа № 464/4574/24
пр.№ 2/464/1478/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

з участю секретаря судових засідань БРИНОШ А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 березня 2007 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №56.

Позов мотивує тим, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на родження, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що причиною розірванню шлюбу є відсутність спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя і обов`язки, відсутність взаєморозуміння, втрачено почуття любові один до одного, спільного господарства не ведуть більше року та проживають окремо. Подружні відносини фактично припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, тому наполягає на розірванні шлюбу. Просить позов задоволити.

Сторони у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно. Позивчка подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач подав заяву, за змістом якої визнав позов та не заперечив про його задоволення, просить справу розглядати у його відсутності.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28 червня 2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 29 липня 2024 року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони зареєстрували шлюб 17 березня 2007 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №56.

У подружжя народились двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане 11 грудня 2008 року, та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 24 вересня 2011 року.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки через різні погляди на життя та відношення до інституту сім`ї, внаслідок яких втрачено почуття любові, поваги у подружжя, припинено подружні стосунки, не ведеться спільне господарство, шлюб існує формально.

Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Положення ст.24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.

Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява N44647/98).

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Матеріалами справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і відновлювати їх позивачка наміру не має.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та їх дітей.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки такий носить виключно формальний характер.

З огляду на те, що позивачка просить судові витрати залишити за нею, суд не вирішує питання про стягнення судового збору у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_7 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 17 березня 2007 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №56.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК