18.07.2024 227/1389/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

за участю секретаря с/з Сисенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником позивача ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Трун О.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_1 в період з 13.03.2018 року по 29.11.2020 року працював в ТОВ «Краснолиманське». 29.11.2020 року останнього було звільнено за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням. При звільненні підприємство не провело з позивачем повний остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст. 116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.12.2023 року (справа № 227/2250/23) стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 84635,09 грн. 05.02.2024 року судове рішення в примусовому порядку було виконано в повному обсязі. Позивач зазначає, що, оскільки позивачу було доставлено позовну заяву про стягнення заборгованості по заробітній платі до «Електронного кабінету» 31.08.2023 року, а тому час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з 01.09.2023 року і закінчується днем виплати 05.02.2024 року та становить 112 робочих днів. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2023 року по 05.02.2024 року.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та витребувано у ТОВ «Краснолиманське» відомості про середньоденний заробіток позивача на момент звільнення (довідку про розмір доходу за два місяці, які передували звільненню із зазначенням кількості відпрацьованих днів).

03.07.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив, в якому останній просив задовольнити позовні вимоги частково, застосувати принцип розумної співмірності та пропорційності при визначенні суми середнього заробітку належного позивачеві, шляхом зменшення розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

04.07.2024 року представником позивача надано до суду клопотання, в якому остання зазначила, що середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні складає 85046,08 грн, із розрахунку середньоденна заробітна плата позивача 759,34 грн х 112 робочих днів.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача просив розглянути справу без його участі та участі позивача. Представник відповідача ОСОБА_3 в відзиві просив задовольнити позовні вимоги частково, розглядати справу без його участі.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив фактичні данні та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на ТОВ «Краснолиманське» з 13.03.2018 року по 29.11.2020 року та 29.11.2020 року був звільнений за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки, копією заяви ( а.с. 24-26).

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня 2023 року у справі № 227/2250/23 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі, задоволено. Стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 84635,09 грн, без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до платіжної інструкції № 3147, яка була надана позивачем, сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 84635,09 грн була перерахована ОСОБА_1 05.02.2024 року.

Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» № 427 від 26.06.2024 року середньоденний заробіток ОСОБА_1 на дату звільнення склав 759,34 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Згідно висновків про правильне застосування норм права, викладених Верховним Судом у постанові від 27 січня 2020 року у справі № 682/3060/16-ц, звернення працівника, який у день звільнення не працював, до суду з позовом про стягнення сум, які належать йому до виплати від підприємства, установи, організації станом на день звільнення, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід вважати пред`явленням вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП України (якщо така вимога раніше не пред`являлась). У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі статті 117 КЗпП України наступає після звернення звільненого працівника до суду та невиплати після пред`явлення вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з моменту коли відповідачеві стало відомо про вимогу позивача: отримання відповідачем копії позовної заяви або проведення судом судового засідання (за відсутності відомостей про дату отримання копії позовної заяви) до фактичної виплати заробітної плати.

Кількість робочих днів за період з 01 вересня 2023 року по 05 лютого 2024 року включно складає 112 днів.

Таким чином, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 вересня 2023 року (момент отримання відповідачем копії позовної заяви) по 05 лютого 2024 року (момент фактичної виплати заробітної плати), становить 85046,08 грн без утримання податків та інших обов`язкових платежів, виходячи із розрахунку: 759,34 грн. х 112 робочих дні.

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про зменшення розміру стягнення на підставі ст.117 КЗпП України, вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими,законними та справедливими.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, понесений позивачем судовий збір в розмірі 968,96 грн, слід стягнути з відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником позивача ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні- задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2023 року по 05.02.2024 року у розмірі 85046,08 гривень (вісімдесят п"ять тисяч сорок шість гривень 08 копійок), з утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Корнєєва

18.07.24