Справа № 214/909/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання часток, визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, скасування реєстрації права власності на підставі рішення суду та вилучення з реєстру прав власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Верхуша Я. О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , у якому просить суд ухвалити рішення, яким:

1.скасувати реєстрацію праву власності на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.11.2007 по справі № 2-3669/07 на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_4 в реєстровій книзі за № 43П-44, номер запису 44;

2.визначити, що частки ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 44,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 становить по 1/5 частини за кожним;

3.визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що батьками позивача по справі є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . 11.03.1989 позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». На праві приватної спільної сумісної власності належала позивачу та членам її сім`ї ОСОБА_5 (батько позивача), ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_2 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_5 , після смерті якого з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого ОСОБА_4 , однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із не визначенням часток.

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою про виділення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно.

За життя ОСОБА_4 отримала рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.11.2007 року у справі №2-3669/07, яке набрало законної сили 16.11.2007 року.

17.01.2008 року на підставі вказаного рішення в Електронному реєстрів прав на нерухоме майно та було зареєстровано право приватної спільної часткової власності за ОСОБА_1 1/5 частка, ОСОБА_2 1/5 частка, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1/5 частки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (мати позивача).

Після смерті матері ОСОБА_4 відкрилась спадщина на частку нерухомого майно, а саме на частину вказаної квартири загальною площею 44,6 кв.м.

Позивач є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті батьків.

Інші співвласники спірної квартири, а саме ОСОБА_3 , який є чоловіком позивачки, та ОСОБА_2 (дочка позивача) не є спадкоємцями першої черги після смерті моїх батьків, а тому відноситься до четвертої черги спадкування за умови спільного проживання зі спадкодавцями та за умови відмови від спадщини позивача.

Позивачка ОСОБА_1 після смерті матері звернулась із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки квартири , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , гараж № НОМЕР_1 до нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2022 року право власності на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 в реєстровій книзі КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР: 43П-44, номер запису 44 на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05.11.2007 року справа №2-3669/07. При цьому, інформації про дане рішення відсутня у Єдиному державному реєстрі судових рішення, а згідно відповіді наданої судом від 30.11.2022 року рішення по вказаній справі не виносилось взагалі, у зв`язку із чим питання належності цього майна попередньому власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватись у судовому порядку.

Позивачу ОСОБА_1 не було відомо на момент отримання рішення суду до отримання відмови нотаріуса про те, що видане у суді рішення суду є недійсним.

У зв`язку із чим позивач ОСОБА_1 звернулась до Відділення поліції №4 КРУП у ГУНП у Дніпропетровській області з приводу підробки невстановленими особами рішення суду, що підтверджується.

Таким чином, так і не були визначені частки у праві спільної сумісної власності нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

В силу діючої правової презумції рівності часток в праві спільної сумісної власності, частки ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 загальною площею 44,6 кв.м. відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 є рівними та становлять по 1/5 частині за кожним.

За життя заповітів від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не складалось та не посвідчувалось.

Мати позивача ОСОБА_4 зверталась за отриманням свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у зв`язку із не виділенням частко у спірній квартирі, у зв`язку із чим зверталась до суду. Однак, фактично судом не було винесено вказане рішення, що свідчить про те, що не було оформлено спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 на 1/5 частку в порядку спадкування за законом

Спадкодавець ОСОБА_4 була за життя власником 1/5 частини квартири, яка належала їй за життя та власником 1/5 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 .. Оскільки за життя ОСОБА_4 не оформила належним своїх спадкових справ, хоча і не знала про це внаслідок видання судом незаконного рішення, то позивач позбавлена фактично отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті матері на загальних підставах, тому успадкування нерухомого майна має здійснюватися виключно в судовому порядку.

У зв`язку з викладеним представник позивача адвокат Верхуша Я. О. звернувся до суду з даним позовом з метою захисту спадкових прав позивача ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 не з`явилась у судове засідання, у поданій до суду заяві позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, справу просила розглядати за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. У поданих до суду письмових поясненнях зазначив, що він є чоловіком позивача, не заперечив проти задоволення позовних вимог, просив суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою від 04 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано у державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори (Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Софіївка, вул. Карпенка, 5/1) інформацію щодо кола осіб, які звернулися із заявою про прийняття спадщини чи відмову від неї після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати суду копію матеріалів спадкової справи; витребувано у Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Льотчиків, 36А) інформацію щодо кола осіб, які зверталися із заявою про прийняття чи відмову від спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та надати суду копію матеріалів спадкової справи (а. с. 55).

Ухвалою від 02 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 190).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Батьками позивача по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 36).

Позивач ОСОБА_1 11 березня 1989 року уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4 (а. с. 37).

На праві приватної спільної сумісної власності належала позивачу ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_5 (батько позивача), ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 04 листопада 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства та технічним паспортом на квартиру. Право власності зареєстровано в Криворізькому бюро технічної інвентаризації за №43П-441 (а. с. 35, 32 - 34).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_5 (а. с. 38 копія свідоцтва про смерть).

Після смерті ОСОБА_5 , як вказує представник позивача у позовній заяві з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого ОСОБА_4 , однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із не визначенням часток у спадковому майні.

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою про виділення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно.

За життя ОСОБА_4 отримала рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.11.2007 року у справі №2-3669/07, яке набрало законної сили 16.11.2007 року та копія якого мається в матеріалах даної справи (44 - 45).

17.01.2008 року на підставі вказаного рішення було зареєстровано право приватної спільної часткової власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розмір часток кожного із співвласника становить 1/5 частку, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17401474 від 17.01.2008 (а. с. 41, 42).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 (а. с. 40 копія свідоцтва про смерть).

Після смерті матері відкрилась спадщина на частку нерухомого майно, а саме на частину вказаної квартири загальною площею 44,6 кв.м.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті батьків, що вбачається з досліджених судом копій спадкових справ, витребуваних ухвалою від 04 березня 2024 року.

ОСОБА_1 після смерті матері звернулась із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки квартири , яка знаходиться за адресою: : АДРЕСА_1 та на гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , гараж № НОМЕР_1 до нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2022 року право власності на частку квартири , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 в реєстровій книзі КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР : 43П-44, номер запису 44 на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05.11.2007 року справа №2-3669/07. При цьому, інформації про дане рішення відсутня у Єдиному державному реєстрі судових рішення, а згідно відповіді наданої судом від 30.11.2022 року рішення по вказаній справі не виносилось взагалі, у зв`язку із чим питання належності цього майна попередньому власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватись у судовому порядку (а. с. 14).

За можливим фактом підроблення рішення Саксаганського районного суду м. Кривого рогу від 05.11.2007 по справі № 2-3669/07 ОСОБА_1 20.12.2022 звернулась до поліції (а. с. 30 копія талону повідомлення єдиного обліку № 25707 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію).

Як вбачається з наданої позивачем копії ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого рогу від 02.10.2007 по справі № 2-3669/07 позовну заяву ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі виконкому Саксаганської районної у місті ради, гаражно-будівельного кооперативу «Восток», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення частки майна у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно вважати неподаною і повернути позивачу (а. с. 31).

З огляду на звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів за фактом можливого підроблення рішення Саксаганського районного суду м. Кривого рогу від 05.11.2007 по справі № 2-3669/07 та наявність ухвали про повернення позовної заяви позивачу по цій же справі № 2-3669/07, що виключає можливість ухвалення рішення по справі за вказаним номером, суд дійшов до переконання, що частки у праві спільної сумісної власності нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 так і не були визначені між співвласниками спірного нерухомого майна, наслідком чого стала реєстрація права спільної часткової власності нерухомого майна між його співвласниками.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині скасування реєстрації права власності на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.11.2007 по справі № 2-3669/07 на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_4 в реєстровій книзі за № 43П-44, номер запису 44 є обгрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Наявності будь-яких домовленостей між співвласниками щодо відступлення від рівності їх часток в спільній сумісній власності в ході судового розгляду не встановлено.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та в силу діючої правової презумції рівності часток в праві спільної сумісної власності, частки ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 загальною площею 44,6 кв.м. відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 є рівними та становлять по 1/5 частині за кожним.

З огляду на вказане позовні вимоги в частині визначення часток ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 44,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 по 1/5 частини за кожним є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Як встановлено судом, за життя заповітів від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не складалось та не посвідчувалось.

Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкодавець ОСОБА_4 була за життя власником 1/5 частини квартири, яка належала їй за життя та власником 1/5 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки за життя ОСОБА_4 не оформила належним своїх спадкових справ, позивач позбавлена фактично отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті матері на загальних підставах.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ст.17 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими, ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно до ст. 41 Конституції України: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку встановлення судом факту родинних відносин.

Вказане роз`яснено і в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Крім того, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладені обставини, враховуючи презумпцію рівності часток у праві спільної сумісної власності та виходячи з положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, з метою захисту спадкових прав позивача та забезпечення їх подальшої реалізації, беручи до уваги визнання позову відповідачем та третьою особою, суд дійшов переконання про задоволення позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому та задоволення позову повністю.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі у загальному розмірі 2422,40 грн. (а. с. 1, 2).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10-13, 19, 23, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати реєстрацію праву власності на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.11.2007 по справі № 2-3669/07 на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_4 в реєстровій книзі за № 43П-44, номер запису 44.

Визначити, що частки ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 44,6 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 становить по 1/5 частини за кожним;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Верхуша Ярослав Олександрович, просп. Героїв-Підпільників, буд. 17, прим. 12, посвідчення адвоката № 2415 від 12 грудня 2011 року.

Суддя С.І. Сіденко