Справа № 147/56/24
Провадження № 22-ц/801/1345/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борейко О. Г.
Доповідач:Панасюк О. С.
УХВАЛА

30 липня 2024 рокуСправа № 147/56/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О.Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні апеляційного суду сторони подали мирову угоду, за якою просили затвердити (по тексту угоди визнати) її на таких умовах:

-визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 ;

-у разі добровільного або умисного невиконання сторонами умов цієї угоди управомочена сторона залишає за собою право звернення з позовом до суду про спонукання до виконання мирової угоди;

-судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом цієї справи та затвердження мирової угоди, покладаються на ту сторону, яка їх понесла;

-у всіх питаннях, що не урегульовані цим договором, сторони керуються чинним законодавством України та інтересами дитини;

-ця мирова угода вступає в силу з моменту її затвердження Вінницьким апеляційним судом (по тексту угоди Апеляційним судом Вінницької області) та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цією мировою угодою;

-сторони підтверджують, що наслідки укладення мирової угоди, закриття провадження у справі у зв`язку із її укладенням, що передбачені статтями 207, 208, 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторонам відомі і зрозумілі. Сторони засвідчують, що дана мирова угода повністю відповідає їх інтересам та інтересам дитини;

-сторони заявляють, що умови даної мирової угоди не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини другої, частиною сьомою статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу.

Визнання позову це процесуальне право відповідача, яке означає, що він безумовно погоджується із усіма або частиною заявлених до нього вимог і не заперечує проти їх задоволення судовим рішенням.

Процесуальним наслідком визнання позову, якщо таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є ухвалення рішення про задоволення позову (частина четверта статті 206 ЦПК України).

Натомість мирова угоди це домовленість між сторонами щодо врегулювання спору на основі взаємних поступок, тобто за умовами мирової угоди спір вирішується шляхом прийняття на себе кожною із сторін відповідних обов`язків та набуття прав щодо предмета спору, внаслідок чого матеріально правова вимога позивача вичерпується, а правовим наслідком її затвердження судом є закриття провадження у справі.

Так статтею 207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Як видно із поданої сторонами мирової угоди жодних прав щодо предмета спору визначення місця проживання малолітньої дитини відповідачка не набуває, а повністю визнає цю вимогу позивача.

Тобто зміст поданого під назвою «мирова угода» документу є фактично визнанням позову відповідачкою, якому була надана оцінка судом першої інстанції, і не прийняття якого (визнання позову) становить предмет апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, оскільки зміст мирової угоди суперечить приписам частини першої статті 207 ЦПК України, тому що не містить взаємних поступок щодо предмета спору, зокрема не покладає жодних обов`язків на позивача, а надає йому лише право, і навпаки не надає прав відповідачці, а покладає лише обов`язок, заява про її затвердження задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 207 208, 373 ЦПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Заяву про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

(Повний текст судового рішення виготовлено 30 липня 2024 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета