Справа № 643/2246/24
Провадження № 2/643/1903/24
16.07.2024 м.Харків
Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Афанасьєва В.О.,
за участі секретаря судових засідань Ткаченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав,
07 березня 2024 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позову зазначено, що 26 серпня 2006 року сторони уклали шлюб. Під час перебування у шлюбі у них народилися доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
13 червня 2017 року рішенням Московського районного суду м.Харкова шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано.
Позивач та відповідач не проживають разом після розірвання шлюбу.
Діти проживають разом з позивачем.
В 2016 році відповідач зустріла іншого чоловіка та створила нову сім`ю, народила сина та переїхала до нього в москву. З дітьми не спілкується, не бере участі в матеріальному забезпеченні дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Зважаючи на те, що відповідач нехтує своїми правами та обов`язками по відношенню дітей, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом, оскільки вважає, що формальне батьківство відповідача в подальшому може зашкодити дітям.
Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання неодноразово не з`являлася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи і не повідомила суд про причини своєї неявки.
Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.
Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечував проти задоволення позову. Також надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно її малолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, пояснень щодо позовної заяви не надав.
Інших заяв та клопотань до суду не надходило.
Зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд дослідивши надані докази прийшов до наступного.
Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
13 червня 2017 року рішенням Московського районного суду м.Харкова шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано.
Відповідно копії довідки Новоолександрівського старостинського округу: ОСОБА_5 проживає разом зі своїми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 офіційно розлучений та виховує доньок самостійно.
Відповідно до копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як внутрішньо переміщені особи мешкають за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_5 .
Як вбачається з Висновку №242 від 03 червня 2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , то з метою захисту прав, свобод та законних інтересів дітей, орган опіки та піклування міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків у відношенні доньок, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, матеріальне забезпечення, зокрема: не забезпечує та не турбується про наявність у них необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей. Тривалий час знаходиться за межами країни та повністю усунулась від виконання батьківських обов`язків.
Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Відповідно до ст.18 Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст.6 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав та обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно зі ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.
Згідно вимог ст.ст.150, 155 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Пунктами 1, 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.
Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.
Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не піклуються про моральне виховання дітей, фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не проявляє батьківської турботи, матеріально не утримує, тривалий час мешкає в іншій країні, що свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
За таких обставин з ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на користь позивача, на утримання неповнолітніх доньок в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд-
Позов задовольнити в повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 07.03.2024 і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривні 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:
Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .
Суддя - В.О. Афанасьєв