Унікальний номер справи 824/17/24
Номер провадження 22-ск/824/23/2024
Суддя суду першої інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

Іменем України

12 липня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., за участю секретаря судового засідання Авєліна А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву INERCO TRADE S.A. про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України від 30 січня 2024 року по справі №351/2023 за позовом AGROOILTRADE OU (Естонська Республіка) до INERCO TRADE S.A. (Швейцарська Конфедерація) про стягнення грошових сум за Контрактом,

у с т а н о в и в:

У березні 2024 року INERCO TRADE S.A. звернулося до Київського апеляційцного суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України від 30 січня 2024 року у справі №351/2023 за позовом AGROOILTRADE OU (Естонська Республіка) до INERCO TRADE S.A. (Швейцарська Конфедерація) про стягнення 5 501 168,73 долара США, в тому числі: 4 480 597,70 долара США попередньої оплати, 969 759,31 долара США штрафних санкцій, 50 811,72 долара США трьох процентів річних, та, крім того, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, а також витрат на юридичні послуги в сумі 28 500,00 долара США.

В обґрунтування заяви зазначено, що 03.02.2023 року між компанією AGROOILTRADE OU, як покупцем, та компанією INERCO TRADE S.A., як продавцем, був укладений Контракт № 14/IN/23RS, згідно з яким INERCO TRADE S.A. зобов`язалося поставити, а AGROOILTRADE OU прийняти та оплатити насіння ріпаку, українського походження, врожаю 2022 року, насипом в загальній кількості 12 000 метричних тонн (±10 % в опціоні Продавця) по ціні 545,00 доларів США за одну метричну тонну. Пунктом 6.1. Контракту встановлено, що періодом поставки є період з 08 лютого 2023 року по 31 березня 2023 року обидві дати включно, за умови що п. 7.1. Покупець виконав у повному обсязі. Насіння ріпаку, який підлягав поставці за вказаним контрактом, знаходилось на елеваторі ФІЛІЯ «СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вулиця Франка, 67. 13.02.2023 AGROOILTRADE OU в особі директора Сергія Орловського звернулося до INERCO TRADE S.A. із листом №0213-1 в якому директор пропонував провести за власний рахунок фумігацію Товару (який повинен був експортуватися по Контракту № 14/IN/23RS), просив надати допуск на територію елеватора працівників фумігаційного загону із компанії ТОВ «Агро-Щит плюс», адреса: АДРЕСА_1 . INERCO TRADE S.A. пішло на зустріч пропозиції директора AGROOILTRADE OU Сергія Орловського щодо проведення фумігації Товару, який повинен був експортуватися по Контракту № 14/IN/23RS та дозволило проведення відповідних дій. За інформацією директора AGROOILTRADE OU Сергія Орловського замовником фумігаційних заходів виступило ТОВ «ДАСТ». Подальша комунікація щодо фумігаційних заходів з боку INERCO TRADE S.A. здійснювалася з AGROOILTRADE OU в особі директора Сергія Орловського . Відповідно до отриманої від Сергія Орловського інформації були здійснені наступні заходи: - в період з 16 по 19 лютого 2023 року фахівцями ТОВ «Агро-Щит плюс» було проведено фумігацію Товару, про що складено відповідний Акт 1002/23/1/2 від 19.02.2023 про проведення знезараження приміщень та фумігації зерна; - 28.02.2023 компанією ТОВ «Агро-Щит плюс» та ТОВ «ДАСТ» складено Акт №1002/23/1/2 про прийом робіт по знезараженню складських/елеваторних приміщень, фумігації зерна; - 02.03.2023 компанією ТОВ «Агро-Щит плюс» та ТОВ «ДАСТ» складено Акт №1002/23/1/2 про проведення дегазації та контролю залишків фуміганту в повітрі робочої зони та зерні, згідно якого: - 02.03.2023 проведено перевірку наявності фуміганту в повітрі робочої зони, насінні ріпаку; -в повітрі робочої зони та насінні ріпаку - фуміганту не виявлено (0,00 ppm); - з 03.03.2023 дозволено проводити роботу із зерном (насінням ріпаку). Копії вищезазначених актів були передані представнику INERCO TRADE S.A. від директора AGROOILTRADE OU Сергія Орловського.

Крім того, 06.03.2023 та 10.03.2023 AGROOILTRADE OU зверталося на адресу INERCO TRADE S.A. із листами №0306-2 та №0310-1, в яких AGROOILTRADE OU просило про допуск експедиторів-лаборантів, в тому числі, на територію елеватора ТОВ «Старокостянтинівський олійноестрактний завод» (ФІЛІЯ «СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО») для: «перевірки ріпаку від карантинних об`єктів по контракту купівлі-продажу № 14/IN/23RS від 03.02.2023 між AGROOILTRADE OU та INERCO TRADE S.A. У зазначені дні (06.03.2023 та 10.03.2023) відповідні особи, за клопотанням AGROOILTRADE OU, були допущені на територію елеватора (ФІЛІЯ «СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО») та здійснили перевірку ріпаку на предмет відсутності карантинних об`єктів. Посилаючись на вищенаведені заходи та перевірки, їх документальне підтвердження, директор AGROOILTRADE OU Сергій Орловський проінформував представника INERCO TRADE S.A. про необхідність початку відвантаження Товару на виконання Контракту. 08.03.2023 INERCO TRADE S.A. розпочало завантаження Товаром (насінням ріпаку) перших вагонів та їх відправку із елеватора (ФІЛІЯ «СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО») в напрямку пункту поставки в місці перетину кордону Ізов/Хрубешів. З 08.03.2023 по 17.03.2023 INERCO TRADE S.A. із елеватора ФІЛІЯ «СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» відвантажило та відправило в напрямку кінцевого пункту спрямування 128 залізничних вагонів з загальною кількістю 8 256,760 тонн ріпаку, згідно залізничних накладних №№ 34284455, 34301853, 34301861, 34317255, 34330266, 34330274, 34343079, 34355792. З 18.03.2023 по 04.04.2023 128 вагонів, завантажених Товаром, перетнули українсько - польський кордон в напрямку Республіки Польща. Починаючи із 19.03.2023 на території Республіки Польща частково перестали приймати вагони, завантажені ріпаком. Станом на 08.04.2023 із за кордону Республіки Польщі в Україну (через пункт перетину Ізов/Хрубешів) повернулося 111 вагонів Товару. Згідно озвучених директором AGROOILTRADE OU Сергієм Орловським пояснень, Товар було повернуто на підставі рішень Державного прикордонного санітарного інспектора у Гребінному (Польща) та рапортів компанії SGS про виявлення фуміганту фосфіну в експортованому насінні ріпака. Від дій, спрямованих на прийняття доставленого Товару, AGROOILTRADE OU фактично відмовилися, посилаючись, зокрема, на наявність речовини фосфіну (фумігант) в Товарі.Враховуючи вищезазначені обставини, INERCO TRADE S.A. був вимушений звернутися до ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» щодо здійснення заходів по транспортуванню повернутого товару до елеватору - ФІЛІЯ «СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО», Старокостянтинівська дільниця (МЕЗ) та організації його зберігання. 17.08.2023 ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» виставило INERCO TRADE S.A. вимогу №1129/1 щодо відшкодування (оплати) витрат, пов`язаних з неприйняттям ріпаку, його доставкою від кордону до елеватору та забезпеченням його зберігання в сумі 11 277 423,87 грн. або 308 390,91 доларів США за курсом НБУ. 26.09.2023 INERCO TRADE S.A. здійснило оплату (відшкодування) на користь ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» в сумі 308 390,91 доларів США на підставі вимоги ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» № 1129/1 від 17.08.2023.

За результатами розслідування кримінального провадження №0000088 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майором поліції Якимовським Л. Л. винесено постанову від 15.02.2024 про визнання INERCO TRADE S.A. потерпілим у кримінальному провадженні. У вказаній постанові зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Агро Щит Плюс» та ТОВ «ДАСТ» внесли завідома неправдиві відомості до акту №1002/23/1/2 від 02.03.2023 про проведення дегазації та контролю залишків фуміганту в повітрі робочої зони та зерні, яке підлягало експорту, внаслідок чого INERCO TRADE S.A. спричинено тяжкі наслідки. Звернуто особливу увагу на те, що зазначені у вказаній вище постанові документи та дії посадових осіб ТОВ «Агро Щит Плюс» та ТОВ «ДАСТ» вважалися беззаперечними фактами та були покладені в основу рішення МКАС при ТПП України від 30.01.2024 по справі №351/2023 за позовом AGROOILTRADE OU до INERCO TRADE S.A. про стягнення коштів по Контракту №14/IN/23RS від 03.02.2023.

Заявником вказано, що спір, який виник між AGROOILTRADE OU та INERCO TRADE S.A., переданий на розгляд до Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України, було виіршено з урахуванням фіктивних документів (з приводу чого здійснюється розслідування в рамках кримінального провадження №0000088), які взяті за основу при прийнятті рішення МКАС при ТПП України, а тому рішення міжнародного комерційного арбітражу супечить публічному порядку України. Порушення публічного порядку полягає саме в прийнятті рішення МКАС на підставі та з використанням доказів, які є предметом злочину.

З урахуванням зазначених обставин INERCO TRADE S.A. просить скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 січня 2024 року по справі №351/2023 за позовом AGROOILTRADE OU (Естонія) до INERCO TRADE S.A. (Швейцарія) про стягнення коштів по Контракту №14/IN/23RS від 03.02.2023, та стягнути з AGROOILTRADE OU (Естонія) на користь Інерко Трейд С.А. судові витрати в розмірі 1 514,00 гривень по сплаті судового збору, сплаченого за звернення до суду з даною заявою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 березня 2024 року відкрито провадження у справі та роз`яснено право на подання заперечень на заяву у місячний строк.

15 березня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надішли заперечення AGROOILTRADE OU (Естонія) на заяву INERCO TRADE S.A. про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України від 30 січня 2024 року по справі №351/2023 за позовом AGROOILTRADE OU (Естонська Республіка) до INERCO TRADE S.A. (Швейцарська Конфедерація) про стягнення грошових сум за Контрактом купівлі-продажу №14/IN/23RS від 03.02.2023.Як на підставу для відмови у скасуванні рішення Міжнародного комерційного арбітражу позивач (учасник справи - позивач у арбітражному розгляді) посилався на те, що заявник істотних порушень у своїй заяві про скасування рішення міжнарожного комерційного арбітражу не наводить, а судом таких порушень допущено не було. Акт про проведення дегазації та контролю залишків фуміганту №1002/23/1/2 від 02.03.2023 не тільки не був взятий за основу при прийнятті рішення міжнародним комерційним арбітражом, але загалом не вплинув на прийняття цього рішення арбітражним судом, який вважав такий доказ сумнівним доказом якості товару. Наявність кримінального провадження щодо фіктивності акта від 02.03.2023 жодним чином не впливає на законність та обгрунтованість рішення Міжнародного комерційного арбітражу у справі №351/2023.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року клопотання представника INERCO TRADE S . A . - адвоката Новосада Т. О. про витребування доказів задоволено. Витребувано у Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області належним чином засвідчену копію протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 19.03.2024, який міститься в матеріалах кримінального провадження №0000088.

21 травня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов зазначений вище протокол допиту свідка ОСОБА_4

12 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника заявника про долучення до матеріалів справи Науково - правового експертного висновку щодо застосування законодавства з питань міжнародного комерційного арбітражу та підстав скасування арбітражного рішення, виданого Національною академією правових наук України за № 528 від 28.05.2024, який було долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник INERCO TRADE S.A. (Швейцарська Конфедерація) Новосад Т. О. заяву підтримав повністю та просить її задовольнити з викладених у ній підстав.

Представник AGROOILTRADE OU (Естонська Республіка) Ващинець І. І., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечував проти задоволення заяви з підстав викладених у запереченнях на заяву.

Вислухавши пояснення представників сторін (сторін арбітражного розгляду), дослідивши доказі зібрані по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.02.2023 між компанією AGROOILTRADE OU (Естонія), як покупцем, та компанією INERCO TRADE S.A. (Швейцарія), як продавцем, був укладений Контракт №14/IN/23RS, згідно з яким INERCO TRADE S.A. зобов`язалося поставити, а AGROOILTRADE OU прийняти та оплатити насіння ріпаку, українського походження, врожаю 2022 року, насипом в загальній кількості 12 000 метричних тонн (±10 % в опціоні Продавця) по ціні 545,00 доларів США за одну метричну тонну. Товар, який підлягав поставці за контрактом, знаходився на елеваторі ФІЛІЯ «СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вулиця Франка, 67. Товар повністю відповідав вимогам Контракту щодо якості, що підтверджується належним документом, обумовленим в Контракті - посвідченням про якість зерна (форма №42).

13.02.2023 ПокупецьAGROOILTRADE OU, в особі директора Сергія Орловського, з власної ініціативи звернувся до INERCO TRADE S.A. із листом №0213-1, в якому попросив дозволити йому за власний рахунок зробити фумігацію Товару (знищення шкідників).

Продавець INERCO TRADE S.A. пішов на зустріч проханню Покупця та дозволив йому проведення відповідних робіт з Товаром.

Для виконання зазначених робіт Покупець залучив у якості замовника фумігаційних заходів ТОВ «ДАСТ» (, адреса: м. Житомир, вул. Кафедральна, 5а, к. 519) та у якості виконавця - ТОВ «Агро-Щит плюс» (, адреса: м. Кропивницький, вул. Архітектора Паученка, буд. 65/51, кв. 3), про що Покупець поінформував Продавця.

Фумігацію проведено працівниками ТОВ «Агро-Щит плюс» в період з 16 по 19 лютого 2023 року. Компанією ТОВ «Агро-Щит плюс» та ТОВ «ДАСТ» складено Акт №1002/23/1/2 про проведення дегазації та контролю залишків фуміганту в повітрі робочої зони та зерні згідно якого: 02.03.2023 проведено перевірку наявності фуміганту в повітрі робочої зони, насінні ріпаку; в повітрі робочої зони та насінні ріпаку - фуміганту не виявлено (0,00 ppm); із 03.03.2023 дозволено проводити роботу із зерном (насінням ріпаку).

Тобто, зазначені роботи з Товаром були здійснені виключно за ініціативою Покупця. При цьому особи, які виконували такі роботи, були залучені безпосередньо самим Покупцем.

Посилаючись на вищенаведені заходи та здійснену перевірку відсутності фосфіну і відповідне документальне підтвердження (Акт від 02.03.2023), директор AGROOILTRADE OU Сергій Орловський проінформував представника INERCO TRADE S.A. про необхідність якнайшвидше почати відвантаження Товару до Республіки Польща на виконання Контракту.

Керуючись вказівками директора AGROOILTRADE OU Сергія Орловського, продавець Товару компанія INERCO TRADE S.A. розпочала завантаження Товаром (насінням ріпаку) вагонів та їх відправку із елеватора (ФІЛІЯ «СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО») в напрямку пункту поставки в місці перетину кордону Ізов/Хрубешів.

128 вагонів, завантажених Товаром, перетнули Українсько - Польський кордон в напрямку Республіки Польща у період з 18.03.2023 по 04.04.2023.

Починаючи із 19.03.2023 на території Республіки Польща частково перестали приймати вагони, завантажені ріпаком.

Станом на 08.04.2023 року із - за кордону Польщі в Україну (через пункт перетину Ізов / Хрубешів) повернулося 111 вагонів Товару на підставі рішень Державного прикордонного санітарного інспектора у Гребінному (Польща) та рапортів компанії SGS про виявлення фуміганту фосфіну в експортованому насінні ріпака (яким ТОВ «Агро Щит плюс» здійснювало фумігацію ріпаку).

При цьому, AGROOILTRADE OU фактично відмовилося від дій, спрямованих на прийняття доставленого Товару, посилаючись зокрема, на наявність в Товарі фуміганту (фосфіну).

Враховуючи вищезазначені обставини, INERCO TRADE S.A. був вимушений звернутися до ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» щодо здійснення заходів по транспортуванню повернутого товару до елеватору - ФІЛІЯ «СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО», Старокостянтинівська дільниця (МЕЗ) та організації його подальшого зберігання.

Як зазначає відповідач, 26.09.2023 INERCO TRADE S.A. здійснило оплату на користь ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» в сумі 308 390,91 доларів США в якості відшкодування витрат, пов`язаних з неприйняттям ріпаку, його доставкою від кордону до елеватору та забезпеченням його зберігання.

28 червня 2023 року AGROOILTRADE OU звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України щодо порушення Контракту з боку INERCO TRADE S.A.

Під час арбітражного провадження Позивач (AGROOILTRADE OU) у якості доказу обґрунтування своєї позиції долучив до матеріалів арбітражної справи документ (на нотаріальному бланку) «Пояснення директора ТОВ «Агро-Щит Плюс» ОСОБА_4 », підпис якого засвідчений нотаріусом. У вказаному документі ОСОБА_4 , зокрема, засвідчив, що Акт №1002/23/1/2 про проведення дегазації та контролю залишків фуміганту в повітрі робочої зони та зерні від 02.03.2023 був складений та підписаний директором ТОВ «Агро-Щит Плюс» ОСОБА_4 та директором ТОВ «ДАСТ» ОСОБА_5 без вимірювання вмісту фуміганту в Товарі (ріпаку) та засвідчено факт, що зазначені особи 02.03.2023 р. взагалі не відвідували місцерозташування Товару, а саме елеватор - ФІЛІЮ «СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО».

Таким чином, ОСОБА_4 фактично підтвердив, що Акт №1002І/23/1/2 від 02.03.2023 насправді є фіктивним. МКАС під час розгляду справи розцінив Акт від 02.03.2023 «сумнівним доказом» відсутності фуміганту в ріпаку.

Отже, спір між сторонами виник у зв`язку із виконанням зобов`язань по Контракту купівлі-продажу №14/IN/23RS від 03.02.2023, який було укладено між сторонами щодо поставки насіння ріпаку вищого та/або першого класів, українського походження, врожаю 2022 року, насипом у загальній кількості 12.000 МТ±10 % в опціоні Продавця.

Оскільки спір у досудовому порядку врегулювати не вдалося, AGROOILTRADE OU (Естонська Республіка) звернулося до МКАС при ТПП України з позовом до INERCO TRADE S.A. про стягнення сум за контрактом купівлі-продажу № 14/IN/23RS від 03.02.2023.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України від 30 січня 2024 року по справі №351/2023 стягнуто з INERCO TRADE S.A. на користь AGROOILTRADE OU 1 516 355,78 доларів США попередньої оплати, 195 889,76 долара США штрафних санкцій, 50 811,72 долара США трьох процентів річних, 33 618,18 долара США на відшкодування витрат з арбітражного збору і 20 000,00 долара США на відшкодування витрат на правову допомогу, а разом стягнуто 1 816 675,44 долара США.

Правовою підставою розгляду справи у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України є арбітражне застереження, викладене в розділі 10 Контракту купвлі - продажу від 03.02.2023 №14/IN/23/RS, за умовами якого усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього контракту або у зв`язку з ним, у тому числі, але не обмежуючись, щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово - промисловій палаті України згідно з його Регламентом.

Зазначені арбітражні застереження є арбітражною угодою, укладеною сторонами в письмовій формі з дотриманням вимог ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та п. 1 ст. 2 Регламенту МКАС при ТПП України.

Рішення міжнародного комерційного арбітражного суду прийнято у складі: голови складу Петра Крупка , арбітрів Тетяни Захарченко , Володимира Нагнибіди , набрало чинності 30.01.2024 року, є остаточним і підлягає виконанню.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 454 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітраж - це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Частиною першоюстатті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Конвенцією ООН про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень передбачено кожна Договірна Держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які спори, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-яким конкретним договірним чи іншим правовідношенням, об`єкт якого може бути предметом арбітражного розгляду.

Згідно з частиною першоюстатті 20 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. У разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.

Частиною першоюстатті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.

Згідно з статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі.

Таким чином, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу, повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 454 ЦПК України сторони мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу. Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Заява про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного загального суду за місцезнаходженням арбітражу.

Частиною першою статті 459 ЦПК України передбачено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Відповідно до частини другої статті 459 ЦПК України, яка узгоджується із частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо:

1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні підстави для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражного суду передбачено у частині другій статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно із статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що перелік підстав для скасування рішення Арбітражного суду є вичерпним.

Звертаючись до суду із заявою про скасування рішення МКАС при ТПП України, заявник визначив, що оскаржуване рішення Арбітражного суду підлягає скасуванню з підстав того, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України (підпункт «б» пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України).

Аналогічне положення закріплено у статті V (2) (Ь) Нью-Йоркської конвенції про визнання і приведення до виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року, пункті 2 частини другої статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», у пп. «іі» пункту б) частини другої статті 34 Типового закону ЮНСІТРАЛ про міжнародний торговий арбітраж.

Такий стан правового регулювання викликає потребу застосування аналогії у праві.

Аналогія у праві - це прийом юридичної аргументації (argumentum а simili ad simile, тобто висновок до подібного), в основі якого лежить логічний прийом аналогії. Висновок за аналогією використовується в праві в двох формах: як аналогія intra legem (висновок за аналогією в рамках та всередині наданих в окремих нормах права можливостей) і як аналогія praetem legem.

Так, відповідно до статті 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (частина дев`ята статті 10 ЦПК України).

Передбачена нормами цивільного права можливість регулювання цивільних відносин за допомогою аналогії права, є гарантією того, що будь-які спірні цивільні відносини будуть врегульовані, а спір з приводу них вирішений. Наявність у цивільному законодавстві легальної можливості застосування аналогії права зумовлено специфікою приватної сфери правового регулювання, особливостями еластичності законодавства та неможливістю передбачення законодавцем всіх можливих відносин та змін, яких вони можуть зазнати в майбутньому. Легальна можливість застосування правової аналогії дозволяє суб`єктам права реалізовувати надану їм свободу, зберігаючи її захищеність і не побоюючись опинитися в правовому вакуумі.

Причому якщо аналогія закону, будучи подібною до аналогії як логічної операції, передбачає пошук рішення на підставі існуючої норми права, що розрахована не на даний, а на подібний за деякими (але не за всіма) ознаками випадок, то аналогія права є процесом застосування до спірних відносин загальних засад цивільного законодавства, що по суті означає створення під фокусом загальних засад цивільного законодавства на спірні відносини нової норми права.

Таким чином, заперечуючи проти оскаржуваного рішення Арбітражного суду, заявник вважає, що його зміст порушує публічний порядок України.

Під публічним порядком розуміють правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Порушення публічного порядку може стосуватися основоположних принципів як матеріального, так і процесуального права.

Як порушення процесуального публічного порядку потрібно розуміти ті основоположні процесуальні порушення, допущені арбітражним судом, які є підставою для його скасування відповідно до пункту 1 частини другої статті 459 ЦПК України.

Такі підстави для скасування рішення арбітражного суду можуть бути застосовані у тому разі, якщо сторона, яка подала заяву про скасування арбітражного рішення, обґрунтовує таку заяву цими доводами.

Натомість підстави для скасування рішення арбітражного суду відповідно до пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України підлягають перевірці судом ex officio.

Категорія публічного порядку застосовується не лише задля того, щоб захистити державу від таких іноземних арбітражних рішень, що порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя у країні визнання та виконання таких рішень. Очевидне неправильне застосування арбітражним судом фундаментальних норм національного матеріального права чи грубе порушення норм процесуального права також може призвести до порушення публічного порядку України та підлягає оцінці національним судом під час оскарження в ньому рішення комерційного арбітражу, розташованого у тій самій країні.

Відповідно рішення МКАС при ТПП України також підлягають оцінці судом на предмет дотримання публічного порядку України.

Так, публічний порядок України може бути порушено рішенням МКАС при ТПП України, під час постановлення якого істотно та очевидно порушено право на судовий захист. До таких порушень належать невідповідність рішення арбітражу виключній компетенції державного суду на вирішення такого спору або якщо існує рішення національного суду у спорі між тими ж сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав, що і спір, який розглядається Арбітражним судом. Порушення публічного порядку матиме місце також у тих випадках, коли рішенням арбітражного суду порушено: засадничі, фундаментальні принципи (засади) українського права, у першу чергу конституційні, основи правопорядку в Україні, а також основні засади цивільного права.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Ні чинне українське законодавство, ні Нью-Йоркська конвенція, ні Типовий закон ЮНСІТРАЛ не дають визначення поняття публічний порядок, залишаючи державам право на свій розсуд визначити зміст та обсяг застосування концепції публічного порядку у національному законодавстві.

Публічний порядок вважається одним із найбільш гнучких оціночних юридичних понять. Його «невловимість» породжує значні дискусії в судах, а також наукових колах. При цьому найбільш спірними є питання: в яких випадках можна стверджувати про порушення публічного порядку, якою мірою правозастосовчий орган вільний у використанні застереження про публічний порядок, як визначити зміст публічного порядку тощо.

Верховний Суд пропонує визначати публічний порядок як правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Суд зазначає, що публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями.

Тобто правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Посилання на порушення публічного порядку може мати місце тільки у випадках, коли виконання іноземного арбітражного рішення є несумісним з основами правопорядку держави.

Як у правовій доктрині, так і судовій практиці, вироблені ознаки аптерії), за якими слід визначати категорію «публічний порядок» у контексті.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що під публічним порядком у цьому та інших випадках, коли незаподіяння йому шкоди обумовлює можливість визнання й виконання рішення, належить розуміти правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

У постанові Верховного Суду від 23 липня 2018 року у справі № 796/3/2018, зазначено, що під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних неконституційних прав, свобод, гарантій тощо). Міжнародний публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи: у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, непорушення територіальної цілісності тощо.

У постанові від 21.10.2022 у справі № 824/309/21 Верховний Суд зауважив, що неправильне застосування арбітражним судом фундаментальних норм національного матеріального права чи грубе порушення норм процесуального права може призвести до порушення публічного порядку України та підлягає оцінці національним судом. Тобто рішення МКАС при ТПП України також підлягають оцінці судом на предмет дотримання публічного порядку України. У таких висновках Верховний Суд виходить з того, що публічний порядок України може бути порушено рішенням МКАС при ТПП України, під час ухвалення якого істотно та очевидно порушено право на судовий захист.

Зокрема, різної думки щодо поняття публічного порядку дотримуються й вітчизняні науковці.

Так, ОСОБА_11 зазначає, що закон, судова практика та доктрина всіх без винятку держав світу одностайно розуміють сутність публічного порядку так: іноземний закон, до якого відсилає колізійна норма, не може бути застосованим і засновані на ньому права не можуть бути визнані судом вітчизняної держави, якщо таке застосування закону чи визнання прав суперечило б публічному порядку цієї держави. Таке визначення й досі цитується багатьма вченими прямо безпосередньо чи з незначними уточненнями. Правову природу публічного порядку в науковому правовому полі досліджує ОСОБА_9 . Авторка вважає, що, з одного боку, ця категорія є актуальною та поширеною, але, з іншого боку, не є остаточно розкритою, на питання, в яких випадках можна застосовувати зазначену категорію, який її чіткий зміст, ані наукова література, ані судова практика не дають більш-менш чіткої відповіді. Більше того, виникають навіть труднощі з можливістю дати не тільки загальне, а й будь-яке визначення. На думку ОСОБА_10 , на основі законодавчого закріплення поняття «публічний порядок» у законодавстві України можна припустити, що, за задумом законодавця, принцип публічного порядку повинен стояти на захисті головних суспільних інтересів у разі виникнення спорів з іноземним елементом і визнання й виконання іноземних судових рішень національними судовими установами. Однак таке доволі широке та неконкретизоване визначення не дає змоги ефективно використовувати принцип «публічний порядок» у правозастосовній практиці, що часто призводить до необґрунтованого невизнання рішень іноземних судів із цих підстав. В. Кисіль виділяє низку елементів, що здебільшого входять до змісту й можуть бути характеристикою такого поняття, як «основи правопорядку» України: 1) основні фундаментальні принципи національного права України, які охоплюють такі імперативні норми публічного, приватного та процесуального права, що становлять скелет правопорядку в Україні; 2) загальновизнані принципи моралі та справедливості, важливі для українського правопорядку й панівні в українському суспільстві; 3) законні інтереси українських фізичних і юридичних осіб, української держави та українського суспільства, захист яких є основним завданням української правової системи; 4) загальновизнані принципи й норми міжнародного права, які є частиною української правової системи, й особливо міжнародно-правові стандарти прав людини. Як правильно зазначає вчений, «через неузгодженість доктринальних підходів законодавці більшості країн вдаються лише до загальних формулювань, тому застереження ordre public так нагадують одне одного в різних законодавствах».

Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення. Загальноприйняті принципи моралі, законні інтереси осіб, суспільства та держави. Основоположні принципи та норми міжнародного права, у тому числі міжнародно-правові стандарти прав людини.

Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.

Згідно зі ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Категорія публічного порядку застосовується не лише задля того, щоб захистити державу від таких іноземних арбітражних рішень, що порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя у країні визнання та виконання таких рішень.

Очевидне неправильне застосування арбітражним судом фундаментальних норм національного матеріального права чи грубе порушення норм процесуального права також може призвести до порушення публічного порядку України та підлягає оцінці національним судом під час оскарження в ньому рішення комерційного арбітражу, розташованого у тій самій країні.

Відповідно до частини першої статті 36 Регламенту МКАС при ТПП України арбітражний розгляд здійснюється на засадах диспозитивності, змагальності та рівності сторін. До сторін має бути рівне ставлення, і кожній стороні мають бути надані усі можливості для викладення своєї позиції.

Зміст принципу диспозитивності у судовому процесі в Україні розуміється таким чином, що суд повинен розглядати судові справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до процесуального закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених процесуальним законом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України, частина перша статті 14 ГПК України).

Іншим засадничим принципом судового процесу в Україні є принцип змагальності. За змістом цього принципу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених процесуальним законом (частина третя статті 12 ЦПК України, частина третя статті 13 ГПК України).

Виходячи з наведеного, принциповим для будь-якого судового процесу в Україні, розпочатого за зверненням приватної особи до суду, є те, що такий ініційований учасником спір повинен вирішуватися, виходячи з визначених виключно позивачем предмета та підстав позову. Суд з власної ініціативи не має повноважень змінювати, доповнювати або скасовувати ті підстави та/або предмет позову, на яких наполягав позивач під час звернення до суду.

Такі основні засади як елемент публічного порядку України поширюються й на діяльність Арбітражного суду.

Законодавство прямо забороняє і карає за введення суду в оману (ст. 384 КК України). Відповідно, при здійсненні правосуддя суд зі своєї сторони має також забезпечувати дотримання сторонами відповідного стандарту поведінки, зокрема, не дозволяючи одній стороні вводити в оману іншу, та забезпечуючи дотримання фундаментальних принципів та завдань судочинства, загальних засад цивільного законодавства.

У даній справі арбітражний суд, якому було відомо про факт надання позивачем відповідачу документа, що містив недостовірну інформацію (про що сам позивач заявив та підтвердив в процесі арбітражного розгляду) фактично схвалив недобросовісну поведінку позивача, як сторони договору, та введення позивачем відповідача в оману.

При цьому, позивач в арбітражному процесі прямо заявив та засвідчив про факт введення в оману відповідача шляхом надання в процесі виконання договору ним відповідачу підробного документу, у якому зазачено недостовірну інформацію.

При цьому арбітражним судом не досліджено правові та майнові наслідки для сторін і, зокрема для відповідача, використання такого документу при виконанні договору та відповідно не вирішено питання відповідальності за настання таких наслідків та особи, яка повинна нести відповідальність.

Зазначені обставини арбітражним судом ніяк не враховані, чим було порушено засадничі, фундаментальні принципи (засади) українського права та засадничі принципи процесуального права, які є частиною публічного порядку України.

Факт порушення публічного порядку України підтверджується також тим, що вищенаведені факти були відомі арбітражному суду під час арбітражного розгляду та при ухваленні рішення, що вбачається зі змісту рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Небезпека вказаної позиції МКАС полягає, зокрема, в створенні прецеденту, коли недобросовісна поведінка сторони у взаємовідносинах між сторонами правовідносин/договору вважається допустимою і може покладатися в основу правової позиції. Така сторона, замість засудження/осуду та вчинення з боку арбітражу відповідних заходів реагування, може мати стимул для створення певних стандартів недобросовісної поведінки, що суперечить засадничим, фундаментальним принципам (засадам) українського права та засадничим принципам процесуального права, які є частиною публічного порядку України.

Крім того, доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини «venire contra factum proprium» лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них.

Відповідно до частини 3 статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах

Як вбачається із матералів справи, AGROOILTRADE OU звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України щодо порушення Контракту з боку INERCO TRADE S.A.

В ході арбітражного провадження AGROOILTRADE OU долучив до матеріалів арбітражної справи документ під назвою «Пояснення директора ТОВ «Агро-Щит Плюс ОСОБА_4»., викладений на нотаріальному бланку та його підпис засвідчений нотаріусом.

У вказаному документі директор ТОВ «Агро-Щит Плюс» засвідчив, що Акт №1002/23/1/2 про проведення дегазації та контролю залишків фуміганту в повітрі робочої зони та зерні від 02.03.2023 було складено та підписано директором ТОВ «Агро-Щит Плюс» ОСОБА_4 та директором ТОВ «ДАСТ» ОСОБА_5 без вимірювання вмісту фуміганту в ріпаку та засвідчено факт, що зазначені особи 02.03.2023 взагалі не відвідували місцерозташування Товару, а саме елеватор - ФІЛІЮ «СТАРОКОСТЯНТИНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО».

Зазначеним директор ТОВ «Агро-Щит Плюс» ОСОБА_4 фактично підтвердив, що документ, який був взятий за основу при прийнятті рішення МКАС при ТПП України (Акт №1002/23/1/2 про проведення дегазації та контролю залишків фуміганту в повітрі робочої зони та зерні від 02.03.2023 р.) містить недостовірну інформацію щодо відсутності фуміганту в насінні ріпаку з метою його термінового відвантаження на експорт.

Так, у пункті 47.1 рішення міжнародного комерційного арбітражу суд вказав: «позивач стверджує, що відповідач належним чином не здійснив дегазацію та сепарацію під час завантаження насіння, які повинні були проводитися вантажовідправником товару - Старокостянтинівським елеватором ТОВ «ЕНСЕЛКО - АГРО». У разі непроведення чи неналежного проведення сепарації товару, рівень концентрації фуміганта в товарі, як правило, буде перевищувати максимально допустимий. На підтвердження зазначеного позивач послався на пояснення директора ТОВ «АГРО-ЩИТ ПЛЮС» ОСОБА_4, в яких останній зазначив, що представники ТОВ «АГРО-ЩИТ ПЛЮС», так само як і представники ТОВ «ДАСТ», не виїжджали на Старокостянтинівський елеватор, не проводили вимірювання вмісту фуміганту в повітрі зони чи зерні, а наявна в Акті від 02 березня 2023 року інформація надана ТОВ «Старокостянтинівський олійно-екстракційний завод» і цей Акт був потрібний відповідачеві для можливості почати завантаження товару у залізничні вагони, оскільки період поставки закінчувався 30 березня 2023 року, отже для відповідача існувала реальна загроза порушення строків поставки».

Одразу після укладання контракту маючи комерційний інтерес в придбанні у INERCO TRADE S.A. ріпаку, AGROOILTRADE OU ініціювало проведення його фумігації, до чого особисто та без участі Продавця залучило підрядників ТОВ «Агро-Щит Плюс» та ТОВ «ДАСТ». За результатами здійснення фумігації директор ТОВ «Агро-Щит Плюс» ОСОБА_4 та директор ТОВ «ДАСТ» ОСОБА_5 , діючи в інтересах AGROOILTRADE OU, склали Акт №1002/23/1/2 про проведення дегазації та контролю залишків фуміганту в повітрі робочої зони та зерні від 02.03.2023, в якому вони підтвердили відсутність в товарі речовини фосфіну, за допомогою якого вони здійснювали фумігацію ріпаку.Зазначений акт був переданий від AGROOILTRADE OU до INERCO TRADE S.A. з наполяганням на швидкому відвантаженні товару, що стало підставою для INERCO TRADE S.A. для відвантаження товару на експорт. Після виявлення на кордоні Державною прикордонною санітарною інспекцією Республіки Польща наявності в насінні ріпаку фосфіну та повернення його на територію України AGROOILTRADE OU фактично відмовилося від дій, спрямованих на прийняття доставленого Товару, посилаючись зокрема, на наявність фосфіну в Товарі, та в подальшому звернулося до МКАС проти INERCO TRADE S.A. з позовом про порушення Контракту (непоставка товару).

Суд зробив висновок, що позивач, звертаючись до Арбітражного суду, визначив ті фактичні підстави позову - обставини, у зв`язку з настанням яких він зазнав збитків у зв`язку з постачанням неякісного товару на підставі договору.

Позивач, наполягаючи на виникненні у нього збитків, посилався на документ, що був взятий за основу при прийнятті рішення МКАС при ТПП України (Акт №1002/23/1/2 про проведення дегазації та контролю залишків фуміганту в повітрі робочої зони та зерні від 02.03.2023 р.) який містить недостовірні відомості щодо відсутності фуміганту в насінні ріпаку з метою його термінового відвантаження на експорт.

Таким чином встановлено, що AGROOILTRADE OU з власної волі ініціювало проведення фумігації Товару (при цьому така вимога не була передбачена Контрактом) і залучило для цього своїх підрядників, які здійснили фумігацію, та за результатом такої фумігації підтвердили відсутність в товарі фосфіну, склавши про це відповідний Акт від 02.03.2023. Зазначений Акт був переданий від AGROOILTRADE OU до INERCO TRADE S.A., і послужив підставою для початку відвантаження, на чому наполягав AGROOILTRADE OU. Коли на кордоні в товарі все ж таки було виявлено фосфін AGROOILTRADE OU відмовився від товару та звернувся до арбітражного суду з позовом до INERCO TRADE S.A. про порушення контракту у зв`язку з непоставкою товару. При цьому коли INERCO TRADE S.A. в процесі розгляду справи надало арбітражному суду доказ - Акт №1002/23/1/2 від 02.03.2023, який був складений підрядниками позивача і наданий для INERCO TRADE S.A. самим позивачем (Покупцем) під час виконання Контракту відповідачу (Продавцю) як підтвердження відсутності фосфіну в товарі, позивач зі своєї сторони долучив до матеріалів справи пояснення директора підрядника, в яких той підтвердив, що цей Акт є фіктивним/підробним та містить завідомо неправдиві відомості. В свою чергу МКАС не надав оцінки такій недобросовісній та суперечливій поведінці позивача та фактично схвалив її, винісши рішення про задоволення позову.

Крім вищезазначеного, в рамках кримінального провадження, яке було відкрите за заявою відповідача з приводу вищенаведених обставин, було з`ясовано, що позивачем в ході арбітражного процесу було надано арбітражному суду в якості доказу документ (Пояснення залученого позивачем підрядника), який теж має підробний характер, оскільки зазначена в ньому інформація не відповідає дійсності.

Свідок (директор підрядника, залученого позивачем) в ході кримінального провадження підтвердив факт підробки акту від 02.03.2023, разом з цим повідомив слідчому, що частина обставин виконання договору, про які він повідомив арбітражному суду в інтересах позивача не відповідало дійсності, і при цьому директор Підрядника при створенні цього доказу (пояснень) діяв за вказівкою позивача.

З наведеного вбачається, що прозивач в процесі виконання договору виступив ініціатором обробки товару фумігантом перед здійсненням відвантаження товару та сам залучив підрядників для виконання цих робіт (фумігацію товару), після виконання яких надав відповідачу документ (акт), складений залученими позивачем особами, який засвідчував певні якісні показники товару, тобто відсутність фуміганту, залишків фуміганту в товарі. У подальшому товар було повернуто за рішенням санітарних органів Польщі через наявінсть фуміганту в ньому.

Звертаючись до міжнародного комерційного арбітражу AGROOILTRADE OU вказувало на невиконання INERCO TRADE S.A. поставки товару, зокрема через навність фуміганту в ньому. При цьому INERCO TRADE S.A. посилалось на акт від 02.03.2023, як на документ, що засвідчує належну якість товару та був складений підрядниками AGROOILTRADE OU та наданим INERCO TRADE S.A. у процесі виконання договору.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, Арбітражний суд визнав Акт №1002/23/1/2 від 02.03.2023 про проведення дегазації та контролю залишків фуміганту в повітрі робочої зони та зерні сумнівним доказом. При цьому не було враховано, що AGROOIL TRADE OU вказувало на те, що наданий ним в процесі виконання договору документ (акт) має недостовірний зміст, його було складено підрядниками позивача без фактичного здійснення замірів наявності залишків фуміганту. При цьому маючи комерційний інтерес в придбанні у INERCO TRADE S.A. ріпаку, директор AGROOILTRADE OU Сергій Орловський ініціював проведення фумігації стосовно даного ріпаку, до чого залучив директора ТОВ «Агро-Щит Плюс» ОСОБА_4 та директора ТОВ «ДАСТ» ОСОБА_5 . За результатами здійснення фумігації директор ТОВ «Агро-Щит Плюс» ОСОБА_4 та директор ТОВ «ДАСТ» ОСОБА_5 , діючи в інтересах директора AGROOILTRADE OU Сергія Орловського, внесли завідомо неправдиві відомості в офіційний документ (Акт №1002/23/1/2 про проведення дегазації та контролю залишків фуміганту в повітрі робочої зони та зерні від 02.03.2023 р.), копія якого в подальшому була передана Сергієм Орловським представнику INERCO TRADE S.A. на підтвердження відсутності в товарі фосфіну, що стало підставою для відвантаження товару на експорт. Проте внаслідок виявлення Державною прикордонною санітарною інспекцією Республіки Польщі наявності фосфіну в насінні ріпаку INERCO TRADE S.A. вимушене було здійснити дії по його поверненню та зберіганню, що в свою чергу призвело до завдання майнової шкоди ІНЕРКО ТРЕЙД С.А . При цьому, в подальшому AGROOILTRADE OU в особі директора Сергія Орловського відмовилося від придбання зазначеного товару.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що такі дії директора ТОВ «Агро-Щит Плюс» ОСОБА_4 та директора ТОВ «ДАСТ» ОСОБА_5 (щодо складання фіктивного Акту) є недобросовісними та можуть містити у собі склад злочину, що буде перевірено правоохоронніми органами, оскільки триває розслідування зазначеного вище кримінального провадження.

Отже, арбітражним судом схвалено недобросовісну поведінку позивача як сторони договору та фактичне введення відповідача в оману. При цьому позивач в арбітражному процесі прямо заявив про надання ним в процесі виконання договору відповідачу підробного документу. Водночас арбітражним судом не досліджено правові та майнові наслідки для сторін і зокрема для відповідача використання такого документу при виконанні договору та відповідно не вирішено питання відповідальності за настання таких наслідків та особи, яка повинна нести відповідальність.

Зазначені обставини арбітражним судом ніяк не враховані, чим було порушено засадничі, фундаментальні принципи (засади) українського права та засадничі принципи процесуального права, які є частиною публічного порядку України. Підсилює факт порушення публічного порядку України та обставина, що вищенаведені факти були відомі арбітражному суду під час арбітражного розгляду та винесення рішення, що вбачається з тексту рішення.

Згідно загального висновку Науково - правового експертного висновку щодо застосування законодавства з питань міжнародного комерційного арбітражу та підстав скасування арбітражного рішення від 28.05.2024 №528 ситуація, коли позивачем (AGROOILTRADE OU) в арбітражному провадженні повідомлено арбітражному суду про те, що наданий відповідачем доказ (документ) містить недостовірну/неправдиву інформацію (має підробний характер), і при цьому цей документ був наданий самим позивачем відповідачу в процесі виконання договору, на підставі чого арбітражний суд оцінив такий доказ як «сумнівний», однак не надав жодної оцінки його значення для сторін при виконанні договору, підпадає під поняття порушення публічного порядку в контексті статті 459 ЦПК України (AGROOILTRADE OU) надано доказ (документ) арбітражному суду, який взято до уваги арбітражним судом при прийнятті рішення, проте після винесення рішення з`ясовано, що такий доказ (документ) містить недостовірну/неправдиву інформацію (має підробний характер), підпадає під поняття порушення публічного порядку в контексті статті 459 ЦПК України.

З викладених вище підстав суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 січня 2024 року по справі №351/2023, оскільки воно суперечить публічному порядку України, конституційним правам, свободам, гарантіям, так як було порушено засадничі, фундаментальні принципи (засади) українського права та засадничі принципи процесуального права, які є частиною публічного порядку України.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд задовольняє заяву INERCO TRADE S.A. про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу, з AGROOILTRADE OU (Естонська Республіка) на користь INERCO TRADE S.A. (Швейцарська Конфедерація) підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подачу до суду заяви у розмірі 1 514,00 грн.

Керуючись ст. 457, 459, 460 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву INERCO TRADE S.A. про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу задовольнити.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України від 30 січня 2024 року по справі №351/2023 за позовом AGROOILTRADE OU (Естонська Республіка) до INERCO TRADE S.A. (Швейцарська Конфедерація) про стягнення грошових сум за Контрактом, скасувати.

Стягнути з AGROOILTRADE OU (Естонська Республіка) (Естонія, 10051, м. Таллін, Центральний округ, Нарвське шосе, 13/ Narva MNT 13, Kesklinna Linnaosa, 10051, Tallinn, Estonia, реєстрац. код/ reg. code 14009393) на користь INERCO TRADE S.A. (Швейцарська Конфедерація) (9 вулиця Жюль-Гаше, 1260 Ньйон, Швейцарія, реєстрац. код СНЕ-109.880.182) судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції - Київський апеляційний суд.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повна ухвала складена 26 липня 2024 року.

Суддя Л. Д. Поливач