Номер провадження: 22-ц/813/54/24
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря Лупши В.В.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 ,

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2018 року, ухвалене Київським районним судом м. Одеси у складі: судді Луняченко В.О. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення сервітуту та виселення,

в с т а н о в и в:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення сервітуту у вигляді права користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_3 з вказаної квартири та зняття з реєстраційного обліку.

За апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в якій він просить скасувати оскаржуване рішення суду як незаконне, необґрунтоване, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 , ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року відкрито теперішнє апеляційне провадження.

10 квітня 2021 року, під час знаходження справи в суді апеляційної інстанції, позивач ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано 11 квітня 2021 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі актового запису № 4974 (а.с. 1, 2 т. 2).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 червня 2021 року апеляційне провадження зупинено до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Справа перебувала у провадженні головуючого судді Ващенко Л.Г. у складі суддів: Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 травня 2019 року справу № 520/14180/17 було призначено до розгляду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2021 року у відповідності до п. 3.8 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (зі змінами та доповненнями), у зв`язку з перебуванням судді Сєвєрової Є.С. на лікарняному визначено нового суддю ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 8).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 серпня 2021 року у зв`язку з звільненням ОСОБА_6 з посади судді Одеського апеляційного суду за Рішенням Вищої ради правосуддя № 1612/0/15-21 від 20 липня 2021 року визначено головуючого суддю Князюка О.В. (т. 2 а.с. 13).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2021 року у відповідності до п. 3.12 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (зі змінами та доповненнями), визначено суддів Заїкін А.П., Погорєлова С.О.

Рішенням від 28 вересня 2023 року Вища рада правосуддя звільнила ОСОБА_7 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У зв`язку з відставкою судді ОСОБА_7 справу передано до провадження судді Назарової М.В., судді учасники колегії: Заїкін А.П., Погорєлова С.О. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2023).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2024 року у відповідності до п. 3.12 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (зі змінами та доповненнями), визначено суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П.

08 лютого 2024 року справу № 520/14180/17 призначено до розгляду на 28 травня 2024 року, останній раз справа призначена до розгляду на 23 липня 2024 року на 11:00 годину.

19 липня 2024 року відповідачкою ОСОБА_3 повторно подане клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 522/10113/23-Е за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Сімаченко С.Л. про визнання заповіту недійсним, посилаючись на те, що вирішення питання щодо дійсності заповіту ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 від 05 квітня 2021 року через неналежність підпису на заповіті спадкодавцю, крім того ОСОБА_2 була захисником ОСОБА_1 в кримінальному провадженні та його представником в цивільних справах і як адвокат не могла спадкувати майно від свого клієнта, а також вказана особа є близькою подругою нотаріуса, що посвідчував заповіт, який зареєстровано в реєстрі за № 116. Справа № 522/10113/23-Е знаходиться на розгляді у Приморському районному суді м. Одеса, що унеможливлює продовження розгляду справи № 520/14180/17 та є підставою для зупинення провадження, оскільки предметом спору в справі № 520/14180/17 та в справі № 522/10113/23-Е є квартира АДРЕСА_1 , а тому відсутня об`єктивна можливість розгляду справи № 520/14180/17 до вирішення справи № 522/10113/23-Е через не вирішення наразі питання щодо дійсності заповіту ОСОБА_1 та неможливість з`ясування такого питання в теперішній справі.

Вислухавши думку учасників справи, розглянувши клопотання про зупинення провадження по справі, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі N 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі N 6-1957цс16.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі N 357/10397/19 (провадження N 61-5752сво21) вказано, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, така підстава зупинення провадження, як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в тій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові від 27 вересня 2023 року у справі № 156/752/22 Верховний Суд зазначив, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Із доданих заявником до клопотання про зупинення апеляційного провадження документів вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року відкрито провадження у справі № 522/10113/23-Е за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Сімаченко С.Л. про визнання заповіту недійсним.

Інших доказів у підтвердження викладених у клопотанні обставин, зокрема, щодо неможливості розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи, заявником не надано.

При вирішенні клопотання щодо зупинення розгляду справи апеляційного провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд має враховувати приписи статті 367 ЦПК України, якою регламентується межі розгляду справи судом апеляційної інстанції й не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду і суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду станом на час його ухвалення.

Згідно з частинами першою - третьою, шостою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В протилежному випадку, зупинення провадження у справі стане порушенням принципу ефективності судового процесу, направленого на недопущення порушення розумних строків розгляду справи з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод та право іншої сторони отримати судове рішення протягом розумного строку.

Помилковим є посилання заявниці на тотожність предмету спору у наведених справах № 520/14180/17 та в справі № 522/10113/23-Е як на квартиру АДРЕСА_1 і, як наслідок, на відсутність об`єктивної можливості розгляду справи № 520/14180/17 до вирішення справи № 522/10113/23-Е.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянув справу № 909/243/18 акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, ВС зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Оскільки предметом спору у справі № 520/14180/17 є житлові права відповідачки, а у справі № 522/10113/23-Е безпосередньо квартира як об`єкт матеріального світу, вказане виключає тотожність предмету спору.

З огляду на викладене, підстави для застосування судом передбачених пунктом шостим частини першої статті 251 ЦПК України наслідків у вигляді зупинення провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. 251, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали 26 липня 2024 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко