Справа №403/8/22 провадження № 2/403/81/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2024 року с-ще Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Атаманової С.Ю.,
при секретарі судового засідання Карпяк Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз України») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за спожитий природний газ в загальному розмірі 3530,70 грн..
Позовна вимога обгрунтована тим, що ТОВ ««ГК «Нафтогаз України» з 01 листопада 2018 року, будучи постачальником із спеціальними обов`язками, здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб. З урахуванням того, що договір постачання природного газу побутовим споживачам є договором приєднання, який укладається з дотриманням вимог ст.ст.633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору, постачання природного газу відповідачу ОСОБА_1 здійснювалось саме на підставі такого договору, який вона акцептувала шляхом повернення позивачу, як постачальнику, підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Крім того, відповідач у період з листопада 2018 року по липень 2019 року (включно) за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 здійснювала фактичне споживання природного газу, що згідно «Правил постачання природного газу», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2496, також свідчить про акцептування відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем, договору постачання природного газу побутовим споживачам та виникнення в останньої обов`язку своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Враховуючи, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» постачав відповідачу природний газ у необхідних об`ємах (обсягах) згідно умов договору, а відповідач ОСОБА_1 отримувала та використовувала його для власних потреб, однак не сплачувала нараховані за спожитий природний газ суми, станом на липень 2019 року виникла заборгованість з оплати житлово-комунальної послуги (постачання природного газу) в розмірі 3530,70 грн., яку позивач прохає стягнути з відповідача.
З урахуванням понесених судових витрат представник позивача також прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн..
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву ТОВ «ГК «Нафтогаз України» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подала.
ІІ. Заяви та клопотання.
Представник позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» згідно письмового клопотання, викладеного в прохальній частині позовної заяви, прохав суд розглянути позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача та у разі неявки відповідача в судове засідання прохав ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.61).
Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 25 червня 2024 року клопотання представника позивача про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача задоволено в частині розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та одночасно постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 24 липня 2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
01 листопада 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року №867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», яка діяла до 01 травня 2020 року.
За змістом п.3 зазначеного Положення спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам покладались на ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (а.с.66-70).
Згідно інформації, наявної в реєстрі Устинівської територіальної громади за №02-12/420 від 03 червня 2024 року, адресою зареєстрованого місця проживання відповідача по справі ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с.42).
20 вересня 2018 року в газеті «Діалог» №38 (1449), що публікується в межах ліцензованої діяльності позивача, ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальником, була розміщена редакція договору постачання природного газу, що відповідала умовам типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500. Одночасно споживачам було повідомлено, що для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу всіх побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в установленому порядку направлятиме кожному побутовому споживачу типову заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу. Фактом згоди споживача про приєднання до договору постачання природного газу є отримання постачальником підписаної споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку і до цього договору, та/або сплата рахунку (квитанція) постачальника за поставлений природний газ та/або споживання природного газу відповідно до вимог Правил та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (а.с.73-74).
Відповідна редакція договору постачання природного газу побутовим споживачам була також розміщена і на офіційному сайті постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в мережі інтернет за адресою: http:www.naftogazpostach.com (а.с.71-72).
24 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_1 шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500 (далі - Договору), приєдналась до умов Договору, зазначивши свої персоніфіковані дані як споживача, а саме: вид об`єкта - приватний будинок, адреса об`єкта - АДРЕСА_2 ; найменування оператора ГРМ, з яким нею укладено договір розподілу природного газу - ВАТ «Кіровоградгаз»; ЕІС-код, присвоєний оператором ГРМ - 56ХМ20D62628375G (а.с.25).
Зазначені в заяві-приєднанні персоніфіковані дані відповідача ОСОБА_1 відповідають відомостям з її особового рахунку № НОМЕР_1 та інформації щодо закріплення споживача з ЕІС-кодом в Реєстрі споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України», зокрема, щодо присвоєння споживачу ОСОБА_1 , як суб`єкту ринку природного газу, персонального коду ідентифікації (ЕІС-коду) - 56ХМ20D62628375G та здійснення газопостачання об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.56, 75).
Згідно акту на відключення від газопостачання №12 від 27 червня 2020 року, газопостачання на об`єкт відповідача ОСОБА_1 було припинено у зв`язку із її непроживанням. Відомості про лічильник та його показники на момент відключення в акті не зазначені. Підпис відповідача про ознайомлення зі змістом акту відсутній (а.с.21).
Як вбачається із наданого позивачем витягу з особового рахунку ОСОБА_1 , що відображає її фінансовий стан, як споживача, загальна сума заборгованості відповідача за спожитий природний газ в загальному об`ємі 413 куб.м. (з урахування перерахованих обсягів природного газу) за період з листопада 2018 року по липень 2019 року складає 3530,70 грн..
Нарахування вартості поставленого відповідачу ОСОБА_1 природного газу здійснювалось ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за змінними тарифами з урахуванням кожного метра кубічного, як розрахункової одиниці, а саме:
Згідно наданого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» розрахунку сторнувань об`ємів спожитого ОСОБА_1 природного газу, за квітень 2019 року позивачем було здійснено перерахунок поставленого відповідачу природного газу в бік його зменшення в обсязі 56 м.куб. на суму 488,23 грн., за травень 2019 року - в обсязі 7 м.куб. на суму 78,83 грн., а за липень 2019 року донараховано вартість спожитого відповідачем за цей місяць природного газу на суму 28,49 грн. (а.с.75).
Отже, загальний об`єм перерахованого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» природного газу в бік його зменшення становив 63 м.куб. (56 м.куб. + 7 м.куб.) на загальну суму грн. 567,06 (78,83 грн. + 488,23 грн.).
Під час судового розгляду відповідачем ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не була спростована обставина особистого підписання нею 24 листопада 2018 року заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, а також надані позивачем докази отримання та використання нею для власних потреб поставленого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за належним їй об`єктом (житловим будинком) природного газу; споживання цього природного газу у визначених позивачем, як постачальником, об`ємах (обсягах) та нездійснення оплати його вартості за встановленими тарифами.
Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року (цивільна справа №403/330/20) позивачу ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України (а.с.15-20).
V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) послуги з постачання та розподілу природного газу, належать до житлово-комунальних послуг, а тому положення даного Закону застосовуються до регулювання відносин, що виникають у процесі надання та споживання цих послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та відповідно до п.32 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» є регулятором (далі - НКРЕКП), від 30 вересня 2015 року за №2496 (дата набрання чинності 27 листопада 2015 року) затверджено Правила постачання природного газу (далі - Правила).
Положеннями п.2 розділу ІІІ Правил (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Типовий договір), затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Згідно п.3 розділу ІІІ Правил постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, а постачальники із спеціальними обов`язками - додатково розмістити редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності.
За змістом п.4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам постачальник із спеціальними обов`язками надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у позивача по справі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» підписаної відповідачем ОСОБА_1 24 листопада 2018 року заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, а також здійснення нею споживання природного газу після 20 вересня 2018 року (дати офіційного опублікування договору), суд приходить до висновку про укладення між ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальником, та ОСОБА_1 , як споживачем, договору постачання природного газу побутовим споживачам, що відповідає Типовому договору, та як наслідок, виникнення між сторонами по справі цивільних прав та обов`язків, обумовлених ним.
Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом в постанові від 07 жовтня 2021 року у справі №468/1649/20-ц, та відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).
За змістом п.6.2 Договору позивач ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальник, зобов`язується забезпечити безперервне постачання природного газу та належну якість надання послуг з постачання природного газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього Договору.
Натомість відповідач ОСОБА_1 , як споживач, зобов`язана забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього Договору (п.5.2 Договору).
Судом встановлено, що на виконання договірного зобов`язання з постачання природного газу позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в період часу з листопада 2018 року по липень 2019 року до об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 здійснювалось постачання природного газу в загальному об`ємі 413 куб.м., що безпосередньо підтверджується витягом із особового рахунку відповідача, який містить інформацію про обсяги щомісячного споживання нею природного газу.
Доказів на спростування обставин споживання поставленого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» природного газу за об`єктом газопостачання - житловим будинеом АДРЕСА_1 , за яким здійснювалось таке газопостачання, відповідачем ОСОБА_1 суду надано не було.
Належних письмових доказів відмови відповідача від постачання природного газу за належним їй за місцем проживання, як побутовому споживачу, об`єктом - житловим будинком після підписання заяви-приєднання (24 листопада 2018 року) матеріали цивільної справи також не містять.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
За змістом п.20 розділу ІІ Правил споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами.
За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях, а розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу (п.п.9, 11 розділу ІІ Правил).
За вказаних обставин у відповідача ОСОБА_1 , як споживача, безпосередньо виник обов`язок здійснити повну оплату наданої ТОВ «ГК «Нафтогаз України» послуги з постачання природного газу за ціною (тарифом), встановленою (-им) відповідно до законодавства, у порядку та строки, визначені Договором.
Судом встановлено, що згідно п.п.4.1, 4.2, 4.3 Договору розрахунок споживача за природний газ здійснюється за ціною, яка діє в розрахунковому періоді та визначається постачальником у рахунках постачальника. Розрахунковим періодом є календарний місяць (а.с.71).
За змістом п.4.4. Договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.
Згідно п.4.5 Договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. Спосіб оплати має бути визначений споживачем в заяві-приєднанні (а.с.71).
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що в заяві-приєднанні до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 24 листопада 2018 року відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем, були визначені обидва зазначені вище способи оплати за природний газ (а.с.25).
Згідно п.4.6. укладеного між сторонами Договору судом також встановлено, що при здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена непізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника (п.4.7 Договору).
Зі змісту позовної заяви та доданого неї витягу з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що нарахування вартості спожитого нею природного газу здійснювалось позивачем за роздрібними цінами, встановленими наказами ТОВ «ГК «Нафтогаз України» відповідно до норм чинного законодавства, зокрема пунктів 12, 13 «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», за якими розраховувалась ціна продажу/постачання природного газу НАК «Нафтогаз України» (а.с.68).
Під час судового розгляду справи належних та допустимих доказів на підтвердження неправильності проведеного позивачем розрахунку заборгованості або часткового чи повного її погашення шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «ГК «Нафтогаз України» відповідачем ОСОБА_1 суду надано не було.
За вказаних обставин, встановивши, що позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в повному обсязі були виконані взяті на себе договірні зобов`язання щодо постачання відповідачу природного газу для побутових потреб, а відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем, яка отримувала послуги з газопостачання, не був виконаний обов`язок з проведення оплати за поставлений їй природний газ у розмірі, строки та порядку, передбачені укладеним між сторонами договором, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» 3530,70 грн. заборгованості за спожитий природний газ, а тому позов підлягає до задоволенню.
VI. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжного доручення №7378 від 22 листопада 2021 року позивачем по справі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за подання до суду позову до ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 2059 грн. 80 коп. (а.с.2).
Відповідно до платіжного доручення №2144 від 28 серпня 2020 року позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ був сплачений судовий збір в розмірі 210 грн.20 коп.(а.с.1), який у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу на підставі ч.2 ст.164 ЦПК України також підлягає зарахуванню до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
На підставі викладеного, в порядку розподілу судових витрат між сторонами по справі, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» кошти судового збору в загальному розмірі 2270 грн. 00 коп., які були сплачені позивачем при зверненні до суду та підтверджені належними письмовими доказами по справі.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задоволити повністю. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 3530 грн. 70 коп. (три тисячі п`ятсот тридцять гривень сімдесят копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в порядку розподілу судових витрат судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).
Повне найменування сторін:
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, подавши апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) до Кропивницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя С.Ю.Атаманова