Справа № 2513-969/12
Провадження № 6/739/20/24
УХВАЛА

про відмову у примусовому приводі боржника

24 липня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Іващенка А.І.,

за участі: секретаря Неживець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Новгород-Сіверського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Голуб Ганни Миколаївни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання головного державного виконавця Новгород-Сіверського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Голуб Ганни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новгород-Сіверського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 45097428 з примусового виконання виконавчого листа №2/2513/182 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів. На даний час боржник ОСОБА_2 за викликом державного виконавця не з`являється, вжитими державним виконавцем заходами, забезпечивши його явку не вдається можливим.

Головний державний виконавець Новгород-Сіверського відділу державної виконавчої служби Голуб Г. у судове засідання не з`явилася, при цьому в поданні міститься її клопотання про здійснення судового розгляду без її участі.

У зв`язку з розглядом подання без участі державного виконавця, боржника та стягувача, відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, що додані до подання, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 45097428 з примусового виконання виконавчого листа №2/2513/182 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів.

Як вбачається з подання державний виконавець вказує що боржник ОСОБА_1 отримує повістки, однак на виклики не з`являється, водночас жодних доказів направлення викликів ОСОБА_1 матеріли подання не містять.

Згідно ч. 1ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»,державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Згідно п. 27 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні. Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставленні особи задля забезпечення її участі в провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття. Оцінивши обставини справи та наявні докази, суд, вважає, що підстави для застосування до боржника примусового приводу відсутні, оскільки державним виконавцем не надано суду достатніх і достовірних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про наявність відкритого виконавчого провадження, матеріали подання містять виклик державного виконавця з вимогою зобов`язання боржника з`явитися до державного виконавця, проте доказів що дані виклики були отримані боржником в матеріалах подання відсутні. Наявність лише копій виклику державного виконавця не є належним доказом на підтвердження ухилення боржника від явки до державного виконавця та невиконання боржником зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 260, 261, 438 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Новгород-Сіверського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Голуб Ганни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Іващенко