Єдиний унікальний номер 341/1600/24
Номер провадження 2-н/341/289/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

30 липня 2024 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. ознайомився із матеріалами заяви ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на користь ОСОБА_1 .

установив

ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на його користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Надавши правову оцінку матеріалам заяви, суддя виходить з такого.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У ч. 3 ст. 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 5 ст.183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

В обґрунтування вимог заяви долучено довідку про місце проживання від 11 липня 2024 року, видану об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Житлово-будівельний кооператив № 78». Згідно з даними указаної довідки ОСОБА_1 з 05 листопада 2010 року і його син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до цього часу проживають у житловій квартирі АДРЕСА_1 .

Водночас згідно з даними копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , такий народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тоді як заявник просить стягувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У свідоцтві матір`ю дитини зазначено ОСОБА_2 , а заявник просить стягувати аліменти із ОСОБА_4 .

Крім того, згідно з витягом з сайту судової влади, долученим до заяви, підтверджується, що у Шевченківському районному суді м. Львова на розгляді перебуває справа 466/6775/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Інші дані щодо предмета спору відсутні.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Отже, розглядаючи позов про розірвання шлюбу суд може одночасно вирішити питання про залишення проживання дитини з позивачкою у справі про розірвання шлюбу. Також, у судді відсутні дані щодо переліку позовних вимог у справі 466/6775/24. Цілком ймовірно, що між батьками (заявником і боржницею) існує спір про визначення місця проживання дитини.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник не додав документів, які підтверджують його батьківство щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якого заявлено вимогу про стягнення аліментів. Також, не додав документів про те, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини порушені вимоги ст. 163 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Крім того, з огляду на наявність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу саме за позовом останньої, суддя позбавлений можливості констатувати наявність безспірності вимог про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 167, 260 суддя

ПОСТАНОВИВ

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Копію ухвали надіслати заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленим розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ