Провадження № 2-о/686/561/24
УХВАЛА

22 липня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Палінчак О.М., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Хмельницької міської ради, про встановлення факту самостійного утримання та виховання неповнолітньої дитини, -

встановив:

До Хмельницького міськрайонного суду надійшла заява про встановлення факту самостійного утримання та виховання неповнолітнього сина.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням суду від 27 березня 2023 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 27.04.2023 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітнього сина. Дитина проживає із заявником, ОСОБА_2 аліменти не сплачує, не цікавиться навчанням та успіхами дитини, на прийомах з дитиною в лікарів не була та подала заяву про не бажання займатися вихованням та утриманням сина. Встановлення такого факту необхідно заявнику для подальшого оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері, зняття та реєстрації місця проживання. Також, вказує, що багато організацій потребують згоди батьків або в разі відсутності, необхідно пред`явити документ, який підтверджує, що батько самостійно виховує дитину.

При цьому, заявник вказує, що встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина не суперечить законодавству, адже чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення даного юридичного факту.

Вивченням матеріалів поданої заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення до суду встановлено таке.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зазначений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки частиною другою вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Обов`язки батьків вказані в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати,батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Факт самостійного виховання дитини одним із батьків, відсутності участі іншого з батьків у вихованні дитини може бути встановлений у рішенні суду виключно при вирішенні спору щодо позбавлення особи батьківських прав у порядку позовного провадження.

У разі виникнення спору щодо ухилення від виконання (невиконання) батьківських обов`язків - такий спір підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Частиною четвертою статті 19 СК України підтверджується, що спір щодо участі у вихованні дитини вирішується судом і у цьому спорі обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який має подати суду висновок щодо розв`язання спору.

ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не позбавлена батьківських прав, а посилання ОСОБА_1 в заяві на ухилення матері від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина є доводами на підтвердження наявності підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини.

За таких обставин, подана заява не може бути предметом судового розгляду в порядку окремого провадження, оскільки законодавцем визначено певний порядок вирішення питання у випадку ухилення матері від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини.

Враховуючи викладене, вимога заявника про встановлення факту самостійного виховання і утримання дитини не є вимогою, яка підлягає розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст. 293, 315 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно ст. 7 ч. 1 п.3 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Враховуючи наведене, слід відмовити у відкритті провадження в справі заявою ОСОБА_1 та повернути заявнику сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн., згідно квитанції про сплату №7590-5269-4065-9170 від 17.07.2024 року.

Беручи до уваги зазначене, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

На підставі викладеного та керуючись ст.260, 261, 315, 353, 354 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Хмельницької міської ради, про встановлення факту самостійного утримання та виховання неповнолітньої дитини.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн., згідно квитанції про сплату № 7590-5269-4065-9170 від 17.07.2024 року, АТ «Таскомбанк».

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Хмельницькому районі Хмельницької області повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн., згідно квитанції про сплату № 7590-5269-4065-9170 від 17.07.2024 року, АТ «Таскомбанк».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: