РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі секретаря Шпак А.А.,

представника позивача - прокурора Петлик І.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Жмеринської міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради про стягнення витрат на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в :

Керівник Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області Філімонов О. звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 кошти, витрачені на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 в сумі 116898,47 грн., з яких на користь держави в особі Національної служби здоров`я України 108928,25 грн. та перерахувати до державного бюджету; на користь держави в особі Жмеринської міської ради Вінницької області 7970,22 грн. та перерахувати до місцевого бюджету Жмеринської територіальної громади.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 22.06.2023 у справі №130/1512/23 обвинуваченого ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження №0000097 від 01.03.2023 відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим на підставі ст. 46 КК України. Ухвала Жмеринського міськрайонного суду від 22.06.2023 у справі №130/1512/23 набула законної сили 30.06.2023. Таким чином, підстава, яка покладена в основу прийняття ухвали не є реабілітуючою, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито судом за нереабілітуючих підстав. Відповідно до інформації КНП «Жмеринська ЦРЛ» Жмеринської міської ради №400/01-07 від 21.02.2024 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Жмеринська ЦРЛ» Жмеринської міської ради в період з 01.03.2023 по 20.03.2023 та з 06.04.2023 по 22.05.2023. Загальна вартість його лікування склала 116898,47 грн. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування ОСОБА_2 в межах вказаного кримінального провадження не заявлявся, в добровільному порядку вказані кошти не відшкодовані.

Ухвалою від 25.04.2024 відкрито провадження у даній справі. Призначено судове засідання.

Директор Юридичного департаменту Національної служби здоров`я України Карачун С. в поданому клопотанні просив розглянути справу без участі представника. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник Жмеринської міської ради Вінницької області Козаков Г.Г. справу просив розглянути у його відсутність.

Представник позивача прокурор Петлик І.В. в судовому засіданні просила задовольнити позов, з підстав, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ухвали Жмеринського міськрайонного суду від 22.06.2023, яка набрала законної сили, вищевказане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України (а.с.23).

Згідно копії висновку експерта №44 у ОСОБА_2 згідно медичних документів мала місце закрита тупа травма правої ноги та кісток тазу зліва у вигляді закритих, численних, багатоуламкових переломів кісток правої гомілки з пошкодженням зв`язок колінного суглобу, рвано-розчавленої рани п`яткової ділянки правої стопи, а також перелом кісток тазу зліва. Всі виявлені ушкодження у ОСОБА_2 виникли від дії тупих твердих предметів при умові шляхово-транспортної пригоди, що мала місце 01.03.2023, якими могли бути зовнішні частини автомобіля, невиключно внаслідок зіткнення рухаючого автомобіля з рухаючим пішоходом при цьому первинний удар відбувся в праву ногу. Оскільки зазначена травма ноги та тазу ОСОБА_2 не є ушкодженням, що небезпечне для життя і не спричинило загрозливих для життя явищ, тому воно належить до ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (понад 21 день) розладу здоров`я (а.с.24-25).

Згідно інформації КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради в листі від 21.02.2024 № 400/01-07 ОСОБА_2 знаходився на лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради. Загальна вартість його лікування склала 116898,47 грн, з яких: 108928,25 грн. витрати понесені НСЗУ, 7970,22 грн. - місцевим бюджетом (а.с.30, 31).

Відповідно до статуту КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради, затвердженого рішенням 18 сесії міської ради 8 скликання від 16.12.2021 № 430 КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради є лікарняним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спецалізованої медичної допомоги (а.с.38-45).

КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що стверджується копією Витягу (а.с.46-47).

Відповідно до копії договору № 2205-Е123-Р000 між НСЗУ в особі голови НСЗУ, цей договір укладено про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій (а.с.48-63).

Національна служба здоров`я України зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що стверджується копією Витягу.

Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області на запит Жмеринської окружної прокуратури надано реквізити для зарахування коштів до державного бюджету.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо кримінальне правопорушення вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Як визначено у ч. 2 ст. 1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Згідно правової позиції, яка закріплена у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 7 липня 1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 р. (далі-Порядок). Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить заклад. Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Як закріплено у п. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08 квітня 1999 року встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Як встановлено судом, позивач - КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради створене за рішенням міської відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є бюджетним закладом охорони здоров`я і фінансується з міського та державного бюджетів. Частина коштів, які були витрачені КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради на лікування потерпілого ОСОБА_2 були перераховані на підставі договору з Національною службою здоров`я України з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Стаття 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Вказані положення Закону надають КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради право на захист інтересів громади щодо забезпечення належного матеріально-технічного та фінансового забезпечення галузі охорони здоров`я, у тому числі право на звернення до суду в спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України.

Як передбачено в п. 3-5 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Як встановлено судом, внаслідок вчиненого ОСОБА_1 злочину, державі в особі Жмеринської міської ради, КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради та Національній службі здоров`я України спричинено шкоду в розмірі 116898,47 грн., які були витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_2 . Вказані суб`єкти на запит прокурора, самостійних заходів щодо відшкодування збитків, завданих медичній установі, державному та обласному бюджету, не вживала, отже прокурор підставно звернулась до суд з цим позовом на захист інтересів держави в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки обставини, які викладені в позові, підтверджені належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Питання про судові витрати необхідно вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України шляхом стягнення з відповідача 50 відсотків судового збору, решту судового збору віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3-13, 141, 76-83, 89, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 кошти, витрачені на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 в сумі 108928,25 грн. на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та перерахувати до державного бюджету. (отримувач: ГУК у Він.обл./м. Жмеринка/24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0002854).

Стягнути з ОСОБА_1 кошти, витрачені на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 в сумі 7970,22 грн. на користь держави в особі Жмеринської міської ради Вінницької області та перерахувати до місцевого бюджету Жмеринської територіальної громади (отримувач: ГУК у Він.обл./м. Жмеринка/24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0002854).

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. судового збору.

Решту судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19.07.2024.

позивач:

Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області (місцезнаходження: 23100, Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Національна, 6а, );

Національна служба здоров`я України (місцезнаходження: 04073, Київська область, м. Київ, проспект Степана Бандери, 19, );

Жмеринська міська рада Вінницької області (місцезнаходження: 23100, Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Центральна, 4, );

відповідач:

ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Комунальне некомерційне підприємство «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради (місцезнаходження: 23100, Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Київська, 288, ).

Суддя