Справа № 2/593/237/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2024 р. суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Крамар В. М. ознайомившись з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крокус-08», Бережанське обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації, - про скасування права власності на частину гаражу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крокус-08», Бережанське обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації, - про скасування права власності на частину гаражу.

25 червня 2024 року ухвалою судді Бережанського районного суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крокус-08», Бережанське обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації, - про скасування права власності на частину гаражу залишено без руху та надано позивачці строк для оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України десять днів з дня вручення ухвали.

Вказану ухвалу прийнято у зв`язку з тим, що відповідно до вимог п. 2-4 та 8-9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Такі вимоги Закону в позовній заяві, поданій ОСОБА_1 не дотримані, оскільки:

- всупереч п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не вказано відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін та учасників;

- всупереч п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не вказано ціну позову, оскільки позов підлягає грошовій оцінці (відповідно до п.9 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна).

Такий висновок випливає з того, що у позовній заяві позивачка просить визнати недійсним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в частині визначення її площі в розмірі 105,7 кв.м.;

- всупереч п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не вказано відповідно до якої норми закону чи договору позивачка, яка є співвласником квартири АДРЕСА_2 оспорює право власності відповідачів на приміщення, яке не належить до квартири АДРЕСА_2 . При цьому позивачка в позовній заяві не наводить на підставі яких норм закону/договору має бути визнано недійсним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в частині визначення її площі в розмірі 105,7 кв.м.;

- всупереч п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві відсутнє зазначення про наявність у позивачки оригіналів доказів копії яких додано до позовної заяви;

- всупереч п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві та додатках до неї відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У зв`язку з цим, відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України позивачці в ухвалі зазначено недоліки позовної заяви, спосіб і строк усунення недоліків, а саме: позивачці слід подати до суду оновлену позовну заяву в якій слід вказати: відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін та учасників; ціну позову; норми закону чи договору відповідно до яких позивачка просить визначити у рішенні спосіб захисту прав/інтересів позивачки визнання недійсним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в частині визначення її площі в розмірі 105,7 кв.м.; зазначення про наявність у позивачки оригіналів доказів копії яких додано до позовної заяви. Також в оновленій позовній заяві слід навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, або додати такий до оновленої позовної заяви.

Ухвалу суду від 25 червня 2024 року позивачкою отримано 01 липня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Виходячи з наведеного, останній день на усунення недоліків наведених в ухвалі суду від 25 червня 2024 року з врахуванням ч.6 ст. 272 ЦПК України припадає на 11 липня 2024 року.

Не зважаючи на вказане, позивачкою вимоги ухвали від 25 червня 2024 року у встановлений строк не виконано, оновлену позовну заяву оформлену з дотриманням вимог ст. 175 ЦПК України - до суду до 11 липня 2024 року не подано.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивачка не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачці.

Ч.7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Виходячи з наведеного, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крокус-08», Бережанське обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації, - про скасування права власності на частину гаражу, - слід вважати неподаною та повернути її позивачці. Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Такий висновок, цілком узгоджується з висновком Верховного Суду викладеному у постанові Верховного Суду від 22.09.2019 року по справі № 705/5060/18 (провадження № 61-3331св19), в якій Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав:

«Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 як неподану, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, зазначив, що заявник отримав копію ухвали суду .... , однак у наданий судом строк недоліки позовної заяви не усунув. Проте, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює "право на суд", право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції.

Суд також зазначає, що Конвенція покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Суд нагадує, що національні органи влади, зокрема суди, мають вирішувати проблеми тлумачення внутрішнього законодавства, їх роль обмежується перевіркою відповідності результатів такого тлумачення Конвенції. Це стосується, зокрема, тлумачення судами процесуальних норм, таких як строки подання документів або подання апеляцій (рішення у справі "Кунерт проти Польщі", заява N 8981/17, від 04 квітня 2019 року).

Отже, залишаючи позовну заяву без руху, ОСОБА_1 був поінформований про обов`язок виправити недоліки вказаної заяви, а саме: привести її зміст та форму відповідно до вимог статей 175,177 ЦПК України.

Отже, оскільки ОСОБА_1 не подав позовну заяву, яка повинна відповідати вимогам статтей 175, 177 ЦПК України, і таким чином, не вичерпав наявних засобів захисту свого права, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Таким чином доводи касаційної скарги про те, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій перешкоджають та обмежують право позивача на доступ до правосуддя, колегія суддів не бере до уваги з огляду на вищевикладене.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ("Серявін та інші проти України", заява N 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Вказані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є достатньо мотивованим.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками судів.»

Керуючись ч. ч. 3, 6, 7 ст. 185, ст.ст. 354, 355, п.15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крокус-08», Бережанське обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації, - про скасування права власності на частину гаражу, - вважати неподаною та повернути її позивачці.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: