Справа № 347/1202/24
Провадження № 2/347/559/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

Головуючої - судді : Крилюк М.І.,

Секретаря : Лазорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -служби у справах дітей Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської областіпро розірвання шлюбу , -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -служби у справах дітей Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.07.2005 року вони зареєстрували шлюб у виконкомі Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис 17. За час їх перебування в шлюбі в них із відповідачкою в справі в них народилася дочка, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними часто виникали сварки та непорозуміння з приводу різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів та формального існування шлюбу.

А тому, вважає, що сім"я розпалась, надії на примирення немає. Просить шлюб розірвати а неповнолітню дитину, ОСОБА_3 залишити на проживання та виховання біля нього.

Позивач, в судове засідання не з`явився , подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідачка, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, вимоги позову визнає та не заперечує в розірванні шлюбу та залишенні неповнолітньої доньки на проживання із батьком.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -служби у справах дітей Рожнівської сільської ради в судове засідання не з"явилася, подала суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Із матеріалів справи вбачається, що 14.07.2005 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис 17, підтвердженням чого є свідоцтво про шлюб а.с. 8.

За час перебування сторін в справі в шлюбі в них народилася дитина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини а.с.9.

Як встановлено в судовому засіданні, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляди на сімейне життя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою.

Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Згідно ст.. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, клопотання про надання сторонам терміну для примирення до суду не надходило, а тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачкою не заявлено клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища а відтак суд вважає за доцільне при реєстрації розірвання шлюбу залишити їй існуюче прізвище « ОСОБА_4 » .

Щодо позову в частині визначення місця проживання дитини, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Частиною 8 статті 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно долученого до матеріалів справи витягу із протоколу № 5 від 23.07.2024 року засідання комісії з питань захисту дитини Рожнівської сільської ради вирішено надати висновок щодо проживання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 із батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 .

Із вказаного протоколу вбачається, що на засіданні комісії з питань захисту дитини Рожнівської сільської ради, було заслухано неповнолітню ОСОБА_3 , яка повідомила, що хоче проживати із батьком.

За вимогами ч.3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Таким чином, за переконанням суду, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження їхніх теперішніх зв`язків з батьком, які забезпечать їй розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню та доцільно неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання із батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, ст. ст. 51, 56, 109 - 112, 160 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України , суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити .

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 14.07.2005 року у виконкомі Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис 17 - розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з батьком, ОСОБА_1 .

Відповідачці в справі, при реєстрації розірвання шлюбу залишити існуюче прізвище « ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: М.І. Крилюк