СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/750/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті військовослужбовця під час проходження військової служби під час ведення бойових дій,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті військовослужбовця під час проходження військової служби під час ведення бойових дій, в якій заявник просить «Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старогнатівка Волноваського району Донецької області України, який загинув ймовірно ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь Донецької області України, під час проходження військової служби за контрактом в Державній прикордонній службі України, під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області».

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н.О.

Справу передано судді 16.07.2024 року.

Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Свій процесуальний статус у поданій заяві ОСОБА_1 визначає як «заявник», а Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визначає як «зацікавлена особа», що прямо суперечить ч. 3 ст. 42 ЦПК України.

Крім того, з роз`яснень, які містяться в п. 5постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суддя при проведенні підготовчих дій зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи та підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог.

Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення юридичного факту, залежно від мети встановлення цього факту, можуть бути й інші особи. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

Суд роз`яснює, що до заінтересованих осіб віднесено: 1) осіб, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню; 2) організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту. Саме ці групи заінтересованих осіб залучаються до участі у справах окремого провадження.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, залучення цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту своєчасно заявити про порушення чи оспорювання їх суб`єктивних прав у зв`язку із встановлюваним судом фактом.

Зважаючи на викладене, визначаючи коло заінтересованих осіб у даній справі, заявнику належить виходити саме з цих положень. Отже, заінтересованими особами у даній справі мають бути усі спадкоємці особи, якщо вони є, чи відповідна територіальна громада.

Натомість у заяві не зазначено всіх заінтересованих осіб, а саме спадкоємців майна померлого (у випадку наявності) чи відповідної територіальної громади.

Окрему увагу суд звертає, що як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України.

Верховний Суд надіслав судам листа №1300/0/208-24 від 07.06.2024 року, яким звернув увагу судів на необхідність участі у справах про встановлення юридичного факту смерті військовослужбовця Міністерства оборони України, з метою захисту інтересів держави, оскільки визнання в судовому порядку військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим є підставою для виключення його зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення.

Керуючись рекомендаціями, наданими Верховним Судом, враховуючи, що рішення у даній справі (в встановлення факту смерті) може стосуватися обов`язку Міністерства оборони України виключити особу зі списків особового складу військової частини, суд вважає за необхідне зазначити, що заінтересованою особою в даній справі має також бути Міністерство оборони України (за аналогією із залученням третьої особи в порядку ст. 53 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Таким чином, заявниця має визначитись із колом заінтересованих осіб та надати суду примірник заяви разом із доданими до неї документами у відповідній кількості.

Також суд звертає увагу, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Суд звертає увагу, що мета заяви визначена ОСОБА_1 як «отримання реєстрація актового запису смерті чоловіка та отримання свідоцтва про смерть для подальшої реалізація прав дружини загиблого військовослужбовця».

Однак, ч. 1 ст. 293 ЦПК України чітко встановлює, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Для суду є неконкретизованою мета «для подальшої реалізація прав дружини загиблого військовослужбовця».

Заявниця має чітко зазначити які саме права вона має за мету реалізувати за допомогою встановлення факту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, у зв`язку з набранням чинності 01.01.2020 року Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019 року №814 (зі змінами від 29.08.2019 року №843) змінено порядок засвідчення та видавання копій судових рішень і документів.

Зокрема, копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та печаткою суду із зазначенням дати. У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається чи надсилається. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

Разом з тим, до заяви долучено копію рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 01 березня 2024 року у справі №556/290/24 (провадження №2-о/556/109/2024), яке не засвідчене належним чином, у відповідності до вищенаведених положень Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України.

Суд звертає увагу, що долучені до заяви із Єдиного державного реєстру судових рішень витяги рішень не дають суду встановити фактичні обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, оскільки дані рішення знеособлені, а отже перевірити достовірність викладених відомостей неможливо.

Вказані недоліки у своїй сукупності перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За правилами статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 175, 177, 185, 317 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті військовослужбовця під час проходження військової служби під час ведення бойових дій - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який становить 5 (п`ять) днів з дня отримання заявником ухвали.

В разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.О. Горбенко