КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8419/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 липня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Коренюк А.М. в м. Київ 15 лютого 2024 року про закриття провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про ухвалення додаткового рішення за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В січні 2024 року позивач ТОВ «Новобудова» звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо стягнення судових витрат, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Новобудова» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

Заяву мотивував тим, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала справа № 753/13508/23 за позовом ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 05 грудня 2023 року постановлено ухвалу про закриття провадження в справі. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачем ТОВ «Новобудова» сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 20245 від 02 серпня 2023 року. Як вбачається з матеріалів справи, а також було встановлено в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року, відповідачем погашено заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у повному обсязі після пред`явлення позивачем позову до суду, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору в порядку ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року провадження по заяві ТОВ «Новобудова» про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, закрито.

Позивач ТОВ «Новобудова», не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року, направити справу до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що 03 серпня 2023 року ТОВ «Новобудова» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції завершується ухваленням рішення. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 ЦПК України).

Посилався на п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України щодо зазначення в резолютивній частині рішення розподілу судових витрат, ч. 2 ст. 255 ЦПК України про вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат у разі закриття провадження в справі, зазначав, що оскільки відповідачем було погашено заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги, 3 % річних та інфляційних витрат, позивач 06 листопада 2023 року звернувся до суду з заявою, в якій просив закрити провадження в справі на підставі ч. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та вирішити питання про повернення судових витрат.

Виходячи з того, що питання розподілу судових витрат в ухвалі від 05 грудня 2023 року вирішено не було, позивач звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення, однак ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року провадження по заяві про ухвалення додаткового рішення було закрито.

Вважав, що суд першої інстанції, закриваючи провадження в справі, виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення прав позивача на справедливе вирішення розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Наголошував, що суд першої інстанції не мав правових підстав для закриття провадження в справі на підставі п. 3 с. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

В судове засідання, призначене на 24 липня 2024 року, учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Від ТОВ «Новобудова» надійшла заява про розгляд справи без участі заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в серпні 2023 року ТОВ «Новобудова» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , просило стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 серпня 2020 року по 01 липня 2023 року в розмірі 13686,42 грн., з яких основний борг 13346,10 грн., 3 % річних від простроченої суми за період з 01 серпня 2020 року по 01 лютого 2022 року - 79,25 грн., індекс інфляції за період з 01 серпня 2020 року по 01 лютого 2022 року - 261,07 грн., а також судовий збір в розмірі 2684 грн.

За подання позову ТОВ «Новобудова» сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн. згідно платіжної інструкції № 20245 від 02 серпня 2023 року (а. с. 10).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року відкрито провадження в справі № 753/13508/23 в порядку спрощеного провадження та призначено справу до розгляду в судове засідання на 05 грудня 2023 року (а. с. 36).

07 листопада 2023 року позивач ТОВ «Новобудова» звернувся до суду з заявою про закриття провадження в справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, в зв`язку з відсутністю спору, оскільки відповідачем погашено заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги, 3 % річних та інфляційні витрати, а також просив повернути позивачу судовий збір відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» (а. с. 40).

До заяви про закриття провадження в справі ТОВ «Новобудова» додано копію платіжної інструкції від 02 листопада 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 сплатив на користь ТОВ «Новобудова» 15797,25 грн. з призначенням «договір 35-007 А.Ахматової 35 к. 7 управління будинком, вивіз тпв 753/13508/23» (а. с. 42).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року провадження в справі за позовом ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості закрито з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом), в мотивувальній частині ухвали зазначено про відсутність підстав для вирішення питання про повернення позивачу судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

В січні 2024 року позивач ТОВ «Новобудова» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо стягнення судових витрат, посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 3 ст. 142 ЦПК України, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Новобудова» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. (а. с. 49 - 51).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року провадження по заяві ТОВ «Новобудова» про ухвалення додаткового рішення закрито.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Закриваючи провадження по заяві ТОВ «Новобудова» про ухвалення додаткового рішення з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Новобудова» звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат (судового збору), яке ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року вже вирішено, і в цій ухвалі суд вказав про відсутність підстав для вирішення питання про повернення позивачу судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками, враховуючи наступне.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має застосовуватися на практиці і бути ефективним (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Так, у заяві про закриття провадження від 06 листопада 2023 року де ТОВ «Новобудова» просило закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю предмету спору та повернути йому судовий збір відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 142, п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 260 ЦПК України в резолютивній частині ухвали мають бути зазначені висновки суду.

В мотивувальній частині ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року про закриття провадження в справі зазначено про відсутність підстав для вирішення питання про повернення позивачу судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», разом із тим, резолютивна частина зазначеної ухвали не містить висновків про відмову в задоволенні вимоги ТОВ «Новобудова» про повернення судового збору.

Відтак висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 15 лютого 2024 року, що питання про стягнення судових витрат (судового збору) вже вирішене ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року, і в цій ухвалі суд вказав про відсутність підстав для вирішення питання про повернення позивачу судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», є передчасними та помилковими.

Таким чином, оскільки питання про розподіл між сторонами судових витрат при закритті провадження в справі відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України судом першої інстанції фактично вирішено не було, це стало підставою для звернення ТОВ «Новобудова» до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження по заяві ухвалою від 15 лютого 2024 року, обмежився дослідженням питання про повернення позивачу судового збору з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», та залишив поза увагою, що в заяві про ухвалення додаткового рішення від 29 січня 2024 року ТОВ «Новобудова» позивач не просив повертати йому судовий збір, а заявив інші вимоги про присудження стягнення судового збору з відповідача відповідно до ч. 3 ст. 142, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, дані вимоги судом першої інстанції оцінені не були.

Таким чином, судом першої інстанції не було в повній мірі дотримано вимог ст. 2 ЦПК України щодо завдання цивільного судочинства, не перевірено доводи позивача про наявність у нього підстав для стягнення судового збору з відповідача відповідно до вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України, не розглянуто заяву по суті заявлених вимог, не вирішено питання про її задоволення або про відмову в задоволенні заяви з постановленням мотивованої ухвали в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України, натомість застосовано п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України без наявних на те підстав та залишено процесуальні права ТОВ «Новобудова» незахищеними.

Враховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції про закриття провадження по заяві про ухвалення додаткового рішення є помилковими і не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, ухвала суду першої інстанції постановлена в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, що відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У даній справі суду при новому розгляді справи належить перевірити доводи ТОВ «Новобудова» про наявність підстав для присудження стягнення понесених позивачем у справі витрат у вигляді судового збору в розмірі 2684 грн. з відповідача ОСОБА_1 , враховуючи, що позивач відмовився від позову внаслідок задоволення заявлених ним вимог позивачем після пред`явлення позову, що підтверджується платіжною інструкцією від 02 листопада 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 сплатив на користь ТОВ «Новобудова» 15797,25 грн. з призначенням «договір 35-007 А.Ахматової 35 к. 7 управління будинком, вивіз тпв 753/13508/23» (а. с. 42).

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду про закриття провадження в справі - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.