Справа № 489/51/24
Провадження № 2-о/489/45/24
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченка Г.С.,

секретаря судового засідання Савкової К.А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 заінтересована особа ОСОБА_4 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

08 січня 2024 ОСОБА_2 яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме просила встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Миколаєві відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внести зміни до актового запису № 3346 від 14.10.2008, складеного міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виключивши відомості про батька ОСОБА_6 , зазначивши батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 14.10.2008 народилася ОСОБА_3 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть НОМЕР_2 померла ОСОБА_7 , яка є матерю ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 є законним представником ОСОБА_3 , є її опікуном, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_3 виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради.

Мати здійснила реєстрацію народження ОСОБА_3 на підставі ч.1 ст. 135 СК України, згідно положень якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

В свідоцтві про народження батьками зазначені: мати ОСОБА_7 , батько ОСОБА_6 ,про що в Книзі реєстрації народжень 14.10.2008 зроблено відповідний запис за № 3346.

Відповідно до відомостей зазначених у копії актового запису № 3346, складеного міським відділом реєстраціїактів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції про народження ОСОБА_8 та відомостей зазначених у Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відомості про батька внесені на підставі ст.135 СК України.

З дня народження ОСОБА_3 , ОСОБА_5 визнавав своє батьківство відносно неї, жодного разу не заперечував цього факту, допомагав в утриманні дочки, спілкувався з нею, приймав участь у її вихованні і мати його в цьому не обмежувала.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 є біологічним батьком ОСОБА_3 .

Для встановлення зазначеного факту представник заявника просила суд призначити у справі молекулярно генетичну експертизу для визначення перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в прямій біологічній спорідненості з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відсутність зазначеної інформації, а саме батьківства померлого у актовому записі про народження ОСОБА_8 заважає спадкоємцю померлого реалізувати спадкові права.

Згідно Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.01.2024 відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження, призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, приходить до наступного.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 14.10.2008 народилася ОСОБА_3 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть НОМЕР_2 померла ОСОБА_7 , яка є матерю ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 є законним представником ОСОБА_3 , є її опікуном, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_3 виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради.

Мати здійснила реєстрацію народження ОСОБА_3 на підставі ч.1 ст. 135 СК України, згідно положень якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

В свідоцтві про народження батьками зазначені: мати ОСОБА_7 , батько ОСОБА_6 ,про що в Книзі реєстрації народжень 14.10.2008 зроблено відповідний запис за № 3346.

Відповідно до відомостей зазначених у копії актового запису № 3346, складеного міським відділом реєстраціїактів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції про народження ОСОБА_8 та відомостей зазначених у Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 2 від 23 липня 2024 року відомості про батька внесені на підставі ст.135 СК України.

З дня народження ОСОБА_3 , ОСОБА_5 визнавав своє батьківство відносно неї, жодного разу не заперечував цього факту, допомагав в утриманні дочки, спілкувався з нею, приймав участь у її вихованні і мати його в цьому не обмежувала.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 є біологічним батьком ОСОБА_3 .

Для встановлення зазначеного факту судом була призначена у справі судова молекулярно генетична експертиза для визначення перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в прямій біологічній спорідненості з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку експерта від 15.04.2024 № СЕ-19/115-24/3928-БД ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про смерть НОМЕР_4 ) перебуває у прямій біологічній спорідненості з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт № НОМЕР_5 ,орган що видав 4812). Ймовірність даної події складає 99,122%.

Відсутність зазначеної інформації, а саме батьківства померлого у актовому записі про народження ОСОБА_8 заважає спадкоємцю померлого реалізувати спадкові права.

Так за заявою ОСОБА_3 була зведена спадкова справа приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Реуковою Н.А. № 64/2024 після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики.

Відповідно до ст. 122 СК України, права та обов`язки матері, батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленими статтями 122 (визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) та статті 125 (визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду (ст. 125 СК України).

Ч. 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу реєстрації актів цивільного стану. За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України).

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Стаття 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц).

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заявником надано достатньо доказів, якими доведено факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Миколаєві відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені у заяві, обґрунтування вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись статтями 259, 263-265, 315, 317, 319 ЦПК України,суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 заінтересована особа ОСОБА_4 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 актовий запис про смерть № 2134 від 28.12.2023 року, свідоцтво про смерть НОМЕР_4 , видане 28.12.2023 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, м. Миколаїв, актовий запис про народження № 3346 від 08.10.2014 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , виданого 14.10.2008 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції.

Внести змінидо актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції08 жовтня 2014 року за № 3346, а саме: виключити відомості про батька ОСОБА_6 та у графі батько зазначити « ОСОБА_5 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, такий строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя Г.С.Костюченко

Повний текст судового рішення складено 24.07.2024.