Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2827/23
Провадження № 2/376/171/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Батовріної І.Г.

за участю секретаря судових засідань Борисевич Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сквира цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача ОСОБА_1 ,

В обгрунтування позову зазначено, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № від 21.11.2019 р., згідно якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 13 500, 00 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 40,00 % річних. Доказом надання кредитних коштів відповідачу є виписка по особовим рахункам з 21.11.2019 по 20.08.2021 та розрахунок заборгованості за кредитним договором № станом на 20.08.2021 року, з детальним розписом з чого, та за який період сформувалась заборгованість, використані кредитні кошти боржником, відсотки за недозволені перевитрати, штрафи та надходження коштів. 20.08.2021 р. між AT «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №20/08/2021 від 20.08.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Станом на 20.08.2021 р. до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги за Кредитним договором № від 21.11.2019 року. На момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором № від 21.11.2019 року відповідачем не вик договором № від 21.11.2019 року в сумі 21 790,47 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 11 707,56 грн., заборгованості за простроченими відсотками 7 450,87 грн., збитків від інфляції 627,74 грн., 3% річних у розмірі 2 004,30 грн. Вказану суму, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, ТОВ «Цикл Фінанс» просить стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 23.10.2023 справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням, викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, представник який діє в її інтересах надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 надав суду заяву, у якій просив врахувати при прийнятті рішення, що відповідач ОСОБА_1 частково погасила борг, у зв`язку з цим просив позовні вимоги задовольнити частково, в частині сплати тіла кредиту, решту позовних вимог не визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що 21.11.2019 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № від 21.11.2019 р., згідно якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 13 500, 00 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 40,00 % річних.(а.с.8)

Згідно виписки по особовому рахунку з 21.11.2019 по 20.08.2021 та розрахунок заборгованості за кредитним договором № станом на 20.08.2021 року, вбачається, що відповідач здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.10-11)

20.08.2021 р. між AT «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №20/08/2021 від 20.08.2021 року, згідно якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № від 21.11.2019 р., що також підтверджується реєстром боржників № 1(а.с.18-19).

Також позивачем до матеріалів справи було долучено розрахунок заборгованості за договором № , з якого вбачається, що станом на 20.08.2021 відповідач має заборгованість у розмірі 19 158,43 грн., яка складається із яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 11 707,56 грн., заборгованості за простроченими відсотками 7 450,87 грн.,

Новий кредитор нарахував в порядку ст. 625 ЦК України: 3% річних у сумі 2 004,30 грн., збитки від інфляції у сумі 627,74 грн.

На момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором № від 21.11.2019 року відповідачем не виконано ні первісному кредитору ні новому, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за Кредитним договором № від 21.11.2019 року в сумі 21 790,47 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 11 707,56 грн., заборгованості за простроченими відсотками 7 450,87 грн., збитків від інфляції 627,74 грн., 3% річних у розмірі 2 004,30 грн.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов.

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта)за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг,пов`язаних із грошовою вимогою,право якої він відступає.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Зі змісту кредитного договору вбачається, що відповідач ознайомлена з його умовами, про що мається її особистий підпис, тому остання була ознайомлена з умовами укладеного договору, користувалася кредитними коштами в своїх цілях, тобто на умови договору погодилася, але відмовилася виконувати свою частину зобов`язань.

Таким чином, судом встановлено, що під час укладення кредитного договору, відповідачу було відомо всі істотні умови договору, які виникли між нею та банком, а тому суд вважає, що розмір заборгованості становить 19 158,43 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 11 707,56 грн., заборгованості за простроченими відсотками 7 450,87 грн., підлягають стягненню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач отримала та користувалася наданими кредитними коштами, не виконуючи зобов`язань за кредитними договорами щодо своєчасного їх повернення та сплати відсотків, чим прострочила виконання грошового зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення збитків від інфляції у розмірі 627,74 грн. та 3% річних у розмірі 2 004,30 грн. підлягають стягненню в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надала суду доказів на спростування доводів позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту надання адвокатом Дорошенко М.А. позивачу правничої допомоги, суду надано лише договір про надання позивачу правничої допомоги № 16/05 від 16.05.2023 р., ордер на надання правничої допомоги ТОВ «Цикл Фінанс» від 23.08 2023 р. серія А1 № 1409862. (а.с.20-24) та попередній орієнтований розрахунок витрат за надану професійну допомогу від 23.08.2023 р. (а.с.7)

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Згідно правового висновку, який було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18, відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Разом з тим Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про розрахунок витрат за виконаний адвокатом обсяг робіт, зокрема не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо, що є підставою для відмови у стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, всупереч вимогам ст. 137 ЦПК України, позивачем на підтвердження вимоги щодо стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу не наданого жодного доказу, що документально б підтвердив факт понесених витрат на надання такої допомоги та її розмір, а тому вимоги позивача про стягнення понесених на правничу допомогу, задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,13,81,141,258,259,265,273,354,368 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», заборгованість за кредитним договором № від 21.11.2019 р. в розмірі 21 790 (двадцять одну тисячу сімсот дев`яносто гривень) 47 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Батовріна