Справа № 465/2842/24
Провадження № 2/463/1244/24
У Х В А Л А

про призначення експертизи

23 липня 2024 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Романської І.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У позовній заяві про встановлення факту родинних відносин представником позивача заявлено клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої необхідне для встановлення факту батьківства, оскільки висновок експерта за результатами проведення вказаної експертизи є єдиним доказом, який може підтвердити обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог.

Представник позивача ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Додатково зазначив, що визначення експертної установи, якій буде доручено проведення експертизи покладає на розсуд суду, оплату за проведення експертизи просив покласти на позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні відносно клопотання не заперечив, однак вказав, про відсутність методики проведення запропонованої представником позивача експертизи. Проте, якщо суд прийде до висновку про призначення експертизи, просив, щоб така була проведена державною установою.

Заслухавши думку учасників процесу та вирішуючи клопотання представника позивача про призначення експертизи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому, розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до абз.2 п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності,а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

Верховний Суд у постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 зазначив, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «Калачова проти російської федерації», зауважував, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

У справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta) ЄСПЛ повторив, що ДНК-тест це науковий метод, наявний для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.

Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства в даній справі.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Згідно з ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Приймаючи до уваги те, що для правильного, всебічного і об`єктивного розгляду даної справи (з`ясування обставини спорідненості) необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, а також те, що єдиним об`єктивним та науковим методом встановлення спорідненості дітей та батьків є проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, оскільки сторони не надали суду відповідних висновків експертів з цього питання, суд вважає за необхідне задовольнити заявлене представником позивача клопотання та призначити у справі судову молекулярно-генетичну експертизу.

При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності методики проведення запропонованої представником позивача експертизи, оскільки відповідне повідомлення щодо відсутності такої методики має повідомити безпосередньо судовий експерт, який володіє спеціальними знаннями та навичками в даній сфері.

Вирішуючи питання про визначення експертної установи, суд приходить до наступного.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) (ч. 3 ст. 103 ЦПК України).

Враховуючи те, що представником позивача експертна установа, якій необхідно доручити проведення експертизи не обрана, суд вважає за необхідне таку визначити самостійно. Проведення судової молекулярно-генетичної експертизи необхідно доручити експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, за адресою: 79040, м.Львів, вул.Конюшинна,24.

Слід роз`яснити сторонам положення ст.109 ЦПК України, відповідно до яких у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів, або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Оскільки для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст.103-105, п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Мартиневича Олександра Андрійовича про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи - задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин - судову молекулярно-генетичну експертизу.

Проведення експертизи доручити експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, за адресою: 79040, м.Львів, вул.Конюшинна,24, попередивши їх про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від дачі висновку за ст.ст.384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставити наступне питання:

- чи наявна біологічна спорідненість між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 )?

Направити в розпорядження експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України матеріали цивільної справи Личаківського районного суду м.Львова № 465/2842/24.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на вимогу експерта з`явитися до експертної установи для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, у час визначений експертом.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_3 , роз`яснити сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Грицко Р.Р.