Справа № 383/1967/23
Номер провадження 2/383/148/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Бондаренко В.В.,

при секретарі судового засідання - Могиленко В.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Оверченко Л.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Бобринецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 через представника адвоката Оверченко Лілію Володимирівну звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Бобринецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 2014 року по 2022 рік ОСОБА_1 перебувала у позашлюбних відносинах з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина ОСОБА_3 . При реєстрації народження дитини запис про батька був зроблений зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Сторони разом не проживали, шлюб між ними не реєструвався, мали лише систематичні зустрічі протягом 8 років, оскільки відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Дитина проживає разом з матір`ю, відповідач ставиться до дитини, як до сина, інколи приїздить до сина, матеріальну допомогу на утримання дитини надає на власний розсуд.

Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить: визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати Бобринецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши ОСОБА_3 прізвище на « ОСОБА_3 ».

Ухвалою суду від 02.01.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.21-22).

Ухвалою суду від 12.02.2024 року призначено по справі судову молекулярно-генотипоскопічну експертизу (ДНК), проведення якої доручено Кіровоградському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено (а.с.34-36).

Ухвалою суду від 06.03.2024 року поновлено провадження у справі для розгляду клопотання експерта (а.с.49).

Ухвалою суду від 25.03.2024 року задоволено клопотання судового експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено (а.с.62-64).

Ухвалою суду від 27.05.2024 року поновлено провадження у справі (а.с.84).

Ухвалою суду від 27.06.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.97-98).

Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.107). Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі (а.с.95).

Суд, заслухавши пояснення заявника та представника заявника, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

З копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 30.05.2018 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №7 від 26.07.2024 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що 30.05.2018 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області складено актовий запис №74, батьками якого зазначені - ОСОБА_5 , ОСОБА_1 . Відомості про батька дитини зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с. 9, 111).

Згідно копій витягів з реєстру Кетрисанівської територіальної громади від 08.12.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстроване місце проживання разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11, 12).

Позивач ОСОБА_1 допитана як свідок пояснила, що приблизно з жовтня 2014 року вона зустрічалась з ОСОБА_2 , після чого ІНФОРМАЦІЯ_1 народила ОСОБА_3 , біологічним батьком якого є ОСОБА_2 . Після народження сина відповідач періодично їй допомагав, однак цих коштів було недостатньо на утримання дитини, тому вона попросила надавати допомогу щомісяця, на що він погодився, однак фактично утримувати дитину не допомагав. Мала розмову по телефону з відповідачем щодо явки до експертної установи, але він прибувати до експертної для відібрання зразків відмовився посилаючись на зайнятість, тому вона з`явилась до експертної установи тільки із сином, до якої ОСОБА_2 не прибув. 26.05.2024 року відповідач просив забрати позовну заяву в обмін на допомогу.

Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 51 Конституції України, частинами 2, 3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР №789-ХІІ від 27.02.1991 (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей.

Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року, передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно приписів ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що «СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

У постанові Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі №478/690/18 (провадження №61-18333св19) зазначено, що «висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У ч.ч. 1, 3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст.103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.02.2024 року призначено по справі судову молекулярно-генотипоскопічну експертизу (ДНК), проведення якої доручено Кіровоградському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (а.с.34-36).

06.03.2024 року до суду надійшло клопотання судового експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Рудик Аліни від 15.02.2024 року №СЕ-19/112-24/1924-БД, у якому зокрема просила змінити назву призначеної експертизи, уточнити питання, поставлені на вирішення експертизи та надати дозвіл на повне або часткове знищення об`єктів дослідження або зміну їх властивостей (а.с.46-47).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.03.2024 року задоволено клопотання судового експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Рудик Аліни. Змінено назву судової молекулярно-генотипоскопічної експертизи (ДНК) на судову молекулярно-генетичну. Виключено перше питання експертизи та уточнено друге питання експертизи. Надано дозвіл експерту на проведення дослідження, пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей (а.с.62-64).

10.04.2024 року до суду надійшло клопотання директора Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 04.04.2024 року №19/112/10/1-4308-2024, у якому вказувалось про дату і місце для відібрання зразків букального епітелію, а саме 24.04.2024 року з 09:00 год. до 12:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 . Також повідомлено, що у разі неявки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в призначений час і місце буде складено повідомлення про неможливість проведення експертизи (а.с.72-73), про що повідомлено відповідача, що підтверджується розпискою останнього (а.с.79).

24.05.2024 року до суду з Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи від 30.04.2024 року №СЕ-19/112-24/1924-БД, оскільки ОСОБА_2 для відбору зразків букального епітелію до експертної установи не з`явився (а.с.81-82).

Предметом доказування у даній справі є встановлення факту біологічної спорідненості ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У ч.1 ст.44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Стаття 109 ЦПК України встановлює процесуальні наслідки для осіб, які ухиляються від участі в експертизі. Суд може визнати факт для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо.

Застосування наслідків ухилення від участі в експертизі можливе лише після постановлення ухвали про призначення експертизи та підтвердження факту ухилення особи від участі в експертизі. Ухиленням від участі в експертизі є умисні дії особи, яка бере участь у справі, метою яких є неможливість проведення експертизи.

Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.08.2022 року у справі № 559/2087/18 (провадження № 61-16407св21).

Як слідує з матеріалів справи, стороною позивача докладено всіх можливих зусиль для доведення наявності кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_2 та дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач ухилився від проходження експертизи, що підтверджено матеріалами справи.

Судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи та забезпечення участі відповідача у її проведенні.

Нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини.

При цьому, відповідач не довів наявність поважних підстав, які перешкоджали йому з`явитися до експертної установи для забору відповідних зразків. Вказані дії та бездіяльність відповідача, що призвели до неможливості проведення експертизи, надали суду можливість визнати факт та встановити, з урахуванням інших доказів наданих позивачем, походження дитини від відповідача.

Визнання відповідача батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає інтересам дитини. Негативних наслідків для дитини судом не встановлено. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 277/836/16-ц, (провадження № 61-48029св18).

Враховуючи, що відповідач, ухилившись від участі в експертизі, не надав доказів відсутності кровної спорідненості між ним та дитиною ОСОБА_3 , суд вважає що наявні підстави для встановлення, що відповідач є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відтак, позовні вимоги про визнання батьківства підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно ч.2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно підпункту 2.13.1 пункту 2.13 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до підпункту 2.16.4 пункту 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про визнання батьківства, підлягають задоволенню вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дитини, а саме виключити відомості про батька дитини - « ОСОБА_5 , громадянство України», вказавши в графі відомості про батька - « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , громадянин України», змінивши прізвище дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », оскільки це відповідає інтересам дитини.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути сплачений останньою при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись 12, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 5, 121, 125, 128, 134, 135, 136, 148 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Бобринецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Бобринецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису №74 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 30.05.2018 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, а саме виключити відомості про батька дитини - « ОСОБА_5 , громадянство України», вказавши в графі відомості про батька - « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , громадянин України», змінивши прізвище дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Бобринецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), , місцезнаходження: вул. Базарна, 169А, м. Бобринець Кропивницький район Кіровоградська область, п.і.27200.

Повне судове рішення складено 30.07.2024 року.

Суддя В.В. Бондаренко