Ухвала

Іменем України

26 липня 2024 року

м. Київ

справа № 457/1739/23

провадження № 61-10627ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 12 лютого 2024 року у складі судді: Василюк Т. В., та постанову Львівського апеляційного суду від 21 червня 2024 року у складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що Управлінням праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради йому було відмовлено у наданні субсидії на період: зимовий 2021-2022 роки, літній 2022 рік, зимовий 2022-2023 роки. Усі три рішення відповідача про відмову у наданні субсидії були оскаржені до суду і за наслідками розгляду справ, було визнано протиправною діяльність відповідача. Рішення набрали законної сили, проте, ні в добровільному, ні в примусовому порядку не виконані.

Вважає, що відповідачем умисно, повторно і системно вчинено проти нього протиправні дії і бездіяльність у відмові надання гарантованих компенсаційних виплат на погашення витрат за наданні комунальні послуги, чим заподіяно істотної шкоди реалізації його соціальних прав та заподіяно суттєву шкоду здоров`ю.

Моральну шкоду розраховано відповідно до встановленого розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день подання позову, розмір якого становив 2684 грн. на місяць, на підставі Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», а незаконні системні рішення, дії і бездіяльність тривалі і продовжуючі, тому визначено шкоду за кожне протиправне рішення у 100 кратному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400 грн (2 684 х 100 = 268 400), а сумарно за три протиправні рішення становить 805 200 грн (268 400 х 3 = 805 200).

ОСОБА_1 просив стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради завдану йому моральну шкоду в розмірі 805 200 грн.

Рішенням рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 12 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21 червня 2024 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що:

позивач жодним з належних та допустимих доказів не довів факту завдання йому моральної шкоди саме винесенням відмови про надання субсидії Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради. Зокрема, не довів наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради та заподіянням йому шкоди, що є обов`язковим елементом правопорушення. А відтак відсутність одного із елементу правопорушення, виключає підставу для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди;

ОСОБА_1 , обґрунтовуючи факт заподіяння йому моральної шкоди, стверджував, що діяннями відповідача завдано фізичного болю і психічного нервового розладу, що потребувало та потребує подальшого лікування та реабілітації. На підтвердження заявлених вимог надав виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого): за 08 липня 2022 року, згідно якої, 23 червня 2022 року з`являвся до лікаря психіатра зі скаргами на розлад сну, роздратованість. Встановлено попередній діагноз: астено-невротичний розлад; оглядом лікаря загальної практики сімейної медицини встановлено діагноз - аортокардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст.; згідно виписки за період: 16 грудня 2022 року - 06 червня 2023 року встановлено діагноз: змозолілість, оніхогрифоз; згідно виписки за період з 10 березня 2023 року - 16 березня 2023 року, діагноз: гострий бронхіт. Разом з тим, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження понесення моральної шкоди, та, як наслідок, причинного зв`язку між оскаржуваною бездіяльністю відповідача та діями з її спричинення;

позивач, скорившись наданим йому правом оскарження рішення відповідача в адміністративному порядку, звертався до суду з відповідними позовами до відповідача. Сам лише факт порушення прав позивача (позитивного судового рішення) не може автоматично свідчити про заподіяння моральної шкоди та слугувати виключною та достатньою підставою для її стягнення, за відсутності беззаперечних доказів заподіяння її позивачу, враховуючи те, що вирахування грошового еквіваленту відшкодування моральної шкоди знаходиться суто в залежності від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації;

доводи позивача про те, що він дотепер відчуває значне порушення рівноваги, яке виразилось у відчуттях відчаю, тривоги, роздратованості, відчуває почуття страху перед майбутнім, пригноблення психіки та порушення сну та спокійного відпочинку, що перешкоджає повноцінній праці у професії адвоката та спілкуванні з оточуючими людьми в повсякденному житті, не є достатньою підставою для присудження йому морального відшкодування.

ОСОБА_1 18 липня 2024 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 12 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 червня 2024 року, в якій просить скасувати оскаржені рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Підставою касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, від 24 березня 2020 року у справі № 818/607/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 210/5258/16-ц, від 27 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17, від 29 січня 2020 року у справі № 572/245/17, від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц, від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17, від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17, від 26 листопада 2020 року у справі № 826/18130/16.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

моральна шкода полягає в умисних повторних і систематичних протиправних рішеннях та у тривалій бездіяльності у добровільному виконанні рішення судів про призначення субсидії, що створило внутрішній дискомфорт, психічне напруження, викликали розчарування та недовіру до органів державної влади, що зумовило грошові витрати та затрату робочого часу на вирішення спору. Заподіяно шкоду стану здоров`я, завдано фізичного болю і психічного нервового розладу, що потребувало подальшого лікування та реабілітації. Відбувається порушення рівноваги. Порушено раніше розподілений повсякденний розпорядок і нормальний ритм життя та повсякденний режим роботи і відпочинку. Позивач відчуває постійні душевні страждання, викликані недовірою і розчаруванням діяльністю органів державної влади в особі відповідача. Заподіяно шкоду здоров`ю, порушено право власності на майно;

позивач зазначає, що виконав великий обсяг роботи і витратив значимий робочий інтелектуальний час, який ніким не оплачено, здійснив матеріальні витрати і грошові кошти, як на лікування, так і на канцелярські засоби, поштові відправлення;

суд першої інстанції не навів аргументи позивача, викладені у відповіді на відзив, а взяв до уваги відзив відповідача, який не спростовує доводів позивача;

апеляційний суд: не провів дослідження доказів, наданих позивачем, помилково встановив відсутність належних доказів; невірно розтлумачив закон і практику Верховного Суду, залишив поза увагою, що позивач тривалий час був позбавлений засобів до існування та не використовував індивідуальне газове опалення в зимовий і весняно-осінній період та не використовував підігрів води, тому появилися хвороби підтверджені медичними документами.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 380/23512/21 зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради призначити та нарахувати ОСОБА_1 житлову субсидію з 01 жовтня 2021 року по 30 квітня 2022 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року в справі № 380/8812/22 визнано протиправним та скасовано рішення (повідомлення) Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради №001711 від 09 червня 2022 року про відмову у призначенні і наданні субсидії ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 травня 2022 року про призначення та надання житлової субсидії та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року в справі № 380/17819/22 визнано протиправним та скасовано рішення (повідомлення) Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради № 001711 від 01 листопада 2022 року про відмову у призначенні і наданні субсидії ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 вересня 2022 року про призначення та надання житлової субсидії з урахуванням заяви від 05 грудня 2022 року про прийняття додаткових документів до заяви і декларації від 30 вересня 2022 року про призначення субсидії та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (див. ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 61-28299св18), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2022 року у справі № 569/20510/19 (провадження № 61-13787св20).

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18)).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

При зверненні із позовом про відшкодування моральної шкоди, позивач вказував на те, що неправомірними діями відповідача, які полягали у ненаданні позитивного рішення про призначення йому субсидії, йому завдано моральної шкоди.

Суди встановили, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення моральної шкоди, та, як наслідок, причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та моральною шкодою.

За таких обставин, суди зробили обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилання ОСОБА_1 у касаційній скарзі на висновки, викладені у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, від 24 березня 2020 року у справі № 818/607/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 210/5258/16-ц, від 27 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17, від 29 січня 2020 року у справі № 572/245/17, від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц, від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17, від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17, від 26 листопада 2020 року у справі № 826/18130/16, є необґрунтовані, оскільки вони зроблені за інших фактичних обставин.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених рішень свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 12 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков