Справа № 202/6362/24
Провадження № 2/202/3763/2024
23 липня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі:головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У травні 2024 року Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі представника через систему «Електронний суд» звернулось до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якої просив стягнути з відповідача заборгованість за спожитий і неоплачений природний газ у сумі 948,74 грн., заборгованість за надану послугу розподілу природного газу в сумі 7715,13 грн., інфляційні витрати в сумі 384,01 грн., 3% річних в сумі 119,70 грн. та суму судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. АТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» на підставі Ліцензії НКРЕКП серія АЕ № 229064 від 26.06.2015, в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації надавало послугу розподілу та постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , власником та споживачем комунальних послуг якого є ОСОБА_1 , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 26.06.2015 року.
В результаті неправомірних дій відповідача підприємство несе збитки, що має негативний вплив на надходження платежів в системі газопостачання в цілому та порушує майнові права позивача.
За період з 20.02.2021 року по 20.02.2022 року приріст інфляції на суму боргу складає 384,01 грн., 3% річних 119,70 грн.
Відповідач був попереджений про необхідність погасити заборгованість добровільно, а також про відповідальність за невиконання зобов`язань, однак не реагував на попередження й вимоги позивача про погашення заборгованості й до тепер борг не погашений, у зв`язку із чим Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» змушене звернутися до суду.
Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.03.2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей» територіальна підсудність справ Краснолиманського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 23 травня 2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із наявністю її недоліків та позивачу було надано строк для їх усунення.
Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 травня 2024 року у зв`язку із усуненням недоліків позовну заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Оскільки відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами особу - ОСОБА_1 не знайдено, то згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України остання була повідомлена, шляхом здійснення оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Відзиву, заяв, заперечень до суду не надала.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач надавав відповідачу ОСОБА_1 послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить відкритий на ім`я ОСОБА_1 , яка є власником домоволодіння,особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються АТ «Донецькоблгаз», оскільки факт фактичного споживання відповідачем природного газу та оплата рахунку (квитанції) постачальника АТ «Донецькоблгаз» свідчать про приєднання (акцептування) боржником умов типового договору постачання природного газу з АТ «Донецькоблгаз».
Таким чином, зазначене свідчить, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.
Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати послуг та за період з лютого 2021 року по травень 2022 року та з жовтня 2022 року по березень 2024 року у споживача утворилась заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу на суму 7715,13 грн., за спожитий природний газ 948,74 грн. що підтверджується балансом по о/р № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та довідками про наявність заборгованості за спожитий природний газ та розподіл природного газу
Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (надалі - Правила постачання природного газу) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу».
Відповідно до п. 2 розділу III Правил постачання природного газу природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статтей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналась, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналась. Сторона, яка приєдналась, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За весь період, який підлягає стягненню, відповідач на адресу позивача з письмовими заявами щодо укладання договору у письмовій формі або з заявами з незгодою з деякими пунктами договору, не зверталася, газ споживала та частково здійснювала оплату. Таким чином, відповідач приєдналася до Договору.
Позивач надає відповідачу ОСОБА_1 послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я відповідача ОСОБА_1 .
Діючим законодавством на споживача природного газу покладено зобов`язання своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Однак відповідач неналежним чином виконувала дане зобов`язання в частині здійснення плати, у зв`язку з чим за період з лютого 2021 по травень 2022 та з жовтня 2022 по березень 2024 у споживача утворилась заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу на суму 7 715,13 грн.
На АТ «Донецькоблгаз» до 01.10.2020 були покладені спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Донецької області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015р., з 01.04.2017р. - відповідно до Постанови КМУ № 187 від 22.03.2017р., з 01.11.2018р. - відповідно до Постанови КМУ № 867 від 19.10.2018).
Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються АТ «Донецькоблгаз», оскільки факт фактичного споживання споживачем природного газу та оплата рахунку (квитанції) постачальника АТ «Донецькоблгаз» свідчать про приєднання (акцептування) боржником умов типового договору постачання природного газу з АТ «Донецькоблгаз». Таким чином, зазначене свідчить, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Пунктом 24 Розділу IIІ Правил постачання природного газу закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.
При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Відповідно до абз. 2 п. 32 Розділу III Правил постачання природного газу побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.
Стосовно позовних вимог у частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційного збільшення суми боргу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Матеріали справи не містять відомостей про встановлений між сторонами інший розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційного збільшення суми боргу обґрунтована й підлягає задоволенню.
Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконала зобов`язання по оплаті послуги з розподілу природного газу та спожитий природний газ, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожитий і неоплачений природний газ з урахуванням 3 % річних та інфляційного збільшення у розмірі 9 167,58 грн., з яких: 948,74 грн. заборгованість за спожитий і неоплачений природний газ; 7715,13 грн. заборгованість за надану послугу розподілу природного газу; 119,70 грн. 3 % річних; 384,01 грн. інфляційні витрати.
Підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 422,00 грн., та у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,00 грн. на користь позивача.
Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267, 509, 514, 526, 610, 612, 625, 634 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.12, 13, 76-82, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 23 липня 2024 року.
Суддя Л.П. Слюсар