Справа № 683/2099/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Лугового О.М.

з участю секретаря Градомської Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/2099/24 (провадження №2/683/945/2024) за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання шлюбу недійсним,

встановив:

27 червня 2024 року адвокат Подольський А.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання недійсним шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ») , зареєстрований 08 серпня 1976 року виконавчим комітетом Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №12.

В обґрунтуванні позовних вимог представник позивача зазначив, що у 2024 році ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в м.Києві із заявою про призначення житлової субсидії, однак ГУ ПФУ в м.Києві своїм рішенням від 29.03.2024 року їй було відмовлено у призначені субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, у зв`язку з не проходженням превентивної верифікації (прізвище реципієнта не відповідає інформації про шлюб з Державного реєстру актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України). В ході з`ясування виявлених розбіжностей встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб №12 від 08.08.1976 року складений виконавчим комітетом Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник позивача - адвокат Подольський А.А. в судове засідання не з`явився, однак через систему «Електронний суд» подав клопотання, яким просить розгляд справи здійснити без участі позивача та його представника. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, причин неявки суду не повідомила.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про наявність підстав для відмови у задоволенні даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 08 серпня 1976 року виконавчим комітетом Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №12, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві №183/33.4-87 від 09.05.2024 року.

Зі змісту позовної заяви, судом встановлено, що про існування даного шлюбу ОСОБА_1 дізналася лише в 2024 року, коли звернулася до ГУ ПФУ в м.Києві з метою отримання житлової субсидії, однак ГУ ПФУ в м.Києві своїм рішенням від 29.03.2024 року їй відмовили у призначені субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, у зв`язку з не проходженням превентивної верифікації (прізвище реципієнта не відповідає інформації про шлюб з Державного реєстру актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України).

У відповідності до листа Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві №247/33.4-87 від 11.06.2024 року, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 29.08.2022 року було вкладено відповідний актовий запис №583.

Представник позивача в позовній заяві зазначає, що ОСОБА_1 пригадує ОСОБА_2 як свого односельчанина, однак вона ніколи не проживала з ним разом та не мала з ним спільного побуту, тим більше не мала наміру одружуватися з ОСОБА_2 і створювати з ним сім`ю, та що ОСОБА_2 їй про це говорив.

У відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до статті 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Згідно ст.37 Сімейного кодексу України шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою - третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду.

Стаття 38 Сімейного кодексу України регламентує, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст.ст. 22, 24-26 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 40 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

Шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: 1) між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною з порушенням вимог, встановлених частиною п`ятою статті 26 цього Кодексу; 2) між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею; 3) з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків; 4) з особою, яка не досягла шлюбного віку і якій не було надано права на шлюб. При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Шлюб не може бути визнаний недійсним у разі вагітності дружини або народження дитини у осіб, зазначених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, або якщо той, хто не досяг шлюбного віку, досяг його або йому було надано право на шлюб (ст.41 СК України).

Відповідно до ст.42 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Відповідно до пунктів 13, 14 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація шлюбу проводиться у присутності нареченої та нареченого. Державна реєстрація шлюбу через представника не допускається. Державна реєстрація шлюбу проводиться у приміщенні органу державної реєстрації актів цивільного стану. За заявою наречених державна реєстрація шлюбу може проводитися за місцем їх проживання, за місцем надання стаціонарної медичної допомоги або в іншому місці, якщо вони не можуть з поважної причини прибути до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.34 Сімейного Кодексу України, присутність нареченої та нареченого в момент реєстрації їхнього шлюбу є обов`язковою. Реєстрація шлюбу через представника не допускається.

З вищезазначеного суд дійшов до висновку, що при реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не була присутня, у такому випадку судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог про визнання даного шлюбу недійсним, оскільки у відповідності до ст. 48 СК України передбачено, що шлюб, зареєстрований у відсутності нареченої і (або) нареченого, вважається неукладеним. Запис про такий шлюб у органі державної реєстрації актів цивільного стану анулюється за рішенням суду за заявою заінтересованої особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Представником позивача, усупереч положень ст.81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що ОСОБА_1 не укладала шлюб із ОСОБА_2 , а також доказів на підтвердження підстави для визнання шлюбу недійсним у відповідності до вимог ст.ст. 38-41 Сімейного кодексу України, тому суд дійшов до висновку що в задоволені даного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 21, 24, 38-41, 42, 44, 45, 48 СК України, суд, -

ухвалив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання шлюбу недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: 31100, вул.К.Острозького, 41, м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., .

Суддя: