Справа №:334/5004/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Яровенко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капитал», третя особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капитал», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності доказів безспірності заборгованості. Крім цього, виконавчий напис вчинено відносно непередбаченого переліком боргового документу - кредитного договору, який нотаріально не посвідчений.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25.07.2023 року справу передано на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2023 року справу предано в провадження судді Яровенко Н.О.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 серпня 2023 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капитал» ухвалу про відкриття провадження разом з додатками отримав, однак правом подачі відзиву у визначений строк не скористався.

Третій особі приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. було направлено позовну заяву з додатками та копію ухвали суду від 04 серпня 2024 року на адресу зазначену у позові, проте він не скористався процесуальним правом подачі письмових пояснень на позовну заяву у встановлений законом строк та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Третій особі приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було направлено позовну заяву з додатками та копію ухвали суду від 04 серпня 2024 року на адресу зазначену у позові, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду з позначкою: «адресат відсутній за зазначеною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

З доданих до позовної заяви додатків вбачається, що 31.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 відповідно до якого стягувачем є ТОВ "Фінансова компанія «Кредит-Капітал", боржником - ОСОБА_1 . Виконавче провадження відкрито на виконання виконавчого напису № 33464 виданого 11.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., що підтверджується витягом з ВП в АСВП.

Жодних інших доказів позивачем суду не надано.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.08.2023 року витребувано з Київського нотаріального архіву виконавчий напис № 33464 від 31.05.2021 року , вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо звернення стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 .

З відповіді управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 16.06.2024 року вбачається, що станом на день надання відповіді документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Остапенка Є.М. до Київського державного нотаріального архіву не передані та не перебувають у володінні та користуванні ОСОБА_2 . Отже, ухвала про витребування доказів залишена без виконання.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно статті 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На виконання вимог ст. 77, 79, 80, 81 ЦПК України, позивачем не надано до суду належних, достовірних та достатніх доказів, з яких можливо встановити: чи укладався між позивачем та відповідачем кредитний або інший договір, чи є заборгованість за кредитним або іншим договором безспірною, чи вчинявся виконавчий напис приватним нотаріусом, чи вчинений виконавчий напис з порушенням норм Закону, чи перебуває виконавчий напис на виконанні.

Суд також враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В Рішенні Конституційного суду України № 11-рп/2012 зазначається, що засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч.1 ст.55 Конституції України.

Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст.24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Тобто, суд конституційної юрисдикції тлумачить даний принцип, як принцип, який дає змогу усім учасникам реалізувати свої процесуальні права.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капитал», третя особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.5, 10-13, 18, 81, 133, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 7, 157-159 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 15 Закону України "Про охорону дитинства", суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капитал», третя особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Застосовані ухвалою суду від 04.08.2023 року заходи забезпечення позову шляхом зупинення всіх видів стягнень примусового виконання в провадженні № НОМЕР_2 від 31.08.2021 року за постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича підставою для відкриття якого став виконавчий напис № 33464, виданий 11.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості у розмірі 10 248,00 грн. скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Смаль-Стоцького буд. 1 корп.28;

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, адреса місцезнаходження: м.Запоріжжя, бульвар Вінтера, 26 офіс 1.11.

Повний текст рішення складено 29.07.2024 року.

Суддя Н.О. Яровенко