Справа №:755/9001/24
Провадження №: 4-с/755/76/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Назарової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича, заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм», -

в с т а н о в и в :

27 травня 2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича, заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм», в якій він просить: визнати незаконними дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича щодо повернення виконавчого документа без прийняття до виконання: виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва, виданого 09.05.2024 року по справі № 755/15005/23; скасувати рішення головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича у формі повідомлення про повернення виконавчого документа (виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва, виданого 09.05.2024 року по справі № 755/15005/23) стягувачу без прийняття до виконання від 16.05.2024 року; зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти до виконання виконавчий лист Дніпровського районного суду м.Києва, виданий 09.05.2024 року по справі № 755/15005/23 та відкрити виконавче провадження; стягнути з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати у тому числі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн; зобов`язати керівника (начальника) Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити суд і скаржника про виконання ухвали суду не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання; постановити окрему ухвалу щодо порушення головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича законодавства щодо виконання судового рішення, зокрема ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Подану скаргу обґрунтовує тим, що 09.05.2024 року Дніпровський районний суд міста Києва видав виконавчий лист у справі № 755/15005/23. З метою виконання зазначеного виконавчого документу скаржник звернувся до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про прийняття виконавчого листа № 755/15005/23 виданого 09.05.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва, до виконання та відкриття виконавчого провадження. 16.05.2024 року головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенієм Вікторовичем було прийнято рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого документа у справі № 755/15005/23 стягувачу без прийняття до виконання. Скаржник вважає такі дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича неправомірними та незаконними та прийнято всупереч вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», що безпосередньо порушують його права.

05 червня 2024 року представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) через систему «Електронний суд» направив заперечення на скаргу на рішення/дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича, обґрунтувавши тим, що 14.05.2024 року на примусове виконання за вх.№ 8182 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подана заява ОСОБА_1 разом з виконавчим листом по справі № 755/15005/23, виданим 09.05.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва, резолютивною частиною якого встановлено: стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 128 933 (сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 16 копійок; стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати станом на 29.09.2023 року в розмірі 319 065 (триста дев`ятнадцять тисяч шістдесят п`ять) гривень 98 копійок; стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 25.09.2019 року по 09.11.2023 року зменшивши цей розмір з 388 985 гривень 61 копійки до 50 000 гривень 00 копійок; стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за період з 25.09.2019 року по 29.09.2023 року у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок; стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 72 копійки; стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 , зменшивши цей розмір з 67 662 гривень 00 копійок до 30 000 гривень 00 копійок. 16.05.2024 року державним виконавцем Кидонь Є.В., керуючись п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання, яким встановлено, що у виконавчому документі зазначено декілька категорій стягнення. Відповідно до заяви стягував просить стягнути кошти визначених рішенням суду. Згідно ч.8 Розділу І «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», система обліковує виконавчі документи за категорією стягнення (характером зобов`язання), суб`єктом стягувача та боржника, суб`єктом видачі виконавчого документа. Згідно ч.2 Розділу ІІ «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», під час реєстрації виконавчого документа до системи вноситься категорія стягнення за виконавчим документом згідно з п.8 розділу І цього положення. Отже, при пред`явленні виконавчого документа до виконання, резолютивною частиною якого вказано проводити стягнення в декількох частинах з різною категорією, виконавчий документ пред`являється на кожну частину рішення окремо. Окрім того, представник заінтересованої особи звертає увагу суду, що згідно ч.5 ст.431 ЦПК України, передбачено, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. У пред`явленому виконавчому листі ОСОБА_1 окремими частинами передбачено вчинення кількох дій, а тому стягувачу надано право отримати декілька виконавчих листів та пред`явити до примусового виконання в органи державної виконавчої служби, вказавши в заяві в якій частині необхідно виконати судове рішення. Таким чином, головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгеній Вікторович жодних неправомірних дій не вчиняв та не мав на меті порушувати права та свободи стягувача.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання.

В судове засідання представник заявника не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 09 листопада 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі №755/15005/23 ухвалено рішення, яким стягнуто з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 128 933 (сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 16 копійок; стягнуто з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати станом на 29.09.2023 року в розмірі 319 065 (триста дев`ятнадцять тисяч шістдесят п`ять) гривень 98 копійок; стягнуто з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 25.09.2019 року по 09.11.2023 року зменшивши цей розмір з 388 985 гривень 61 копійки до 50 000 гривень 00 копійок; стягнуто з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за період з 25.09.2019 року по 29.09.2023 року у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок; стягнуто з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 72 копійки; стягнуто з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 , зменшивши цей розмір з 67 662 гривень 00 копійок до 30 000 гривень 00 копійок. В іншій частині позову відмовити.

23 листопада 2023 рокуДніпровським районним судом м. Києва у справі №755/15005/23 доповнено рішення та стягнуто з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 67 662 (шістдесят сім тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. В іншій частині заяви відмовити.

29 лютого 2024 року постановою Київського апеляційного суду, апеляційну скаргу Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» - задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року змінено в частині розміру стягнутого з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 25.09.2019 року по 09.11.2023 року, зменшивши цей розмір з 388 985 грн. 61 коп. до 50 000 грн. 00 коп. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року - залишено без змін. Змінено додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року в частині розміру витрат на правничу допомогу, стягнутих з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 , зменшивши цей розмір з 67 662 грн. 00 коп. до 30 000 грн. 00 коп. В іншій частині додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року - залишено без змін.

Як зазначає стягувач у скарзі, 09.05.2024 року, з метою примусового виконання вказаного рішення суду йому було видано виконавчий лист.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, на підставі зазначеного рішення суду, яке набрало законної сили, 29 лютого 2024 року Дніпровським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист №755/15005/23 відносно боржника Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм». У вказаному виконавчому листі викладено рішення суду в частині стягнення суми заборгованості з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм», зокрема: стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 128 933 (сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 16 копійок; стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати станом на 29.09.2023 року в розмірі 319 065 (триста дев`ятнадцять тисяч шістдесят п`ять) гривень 98 копійок; стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 25.09.2019 року по 09.11.2023 року зменшивши цей розмір з 388 985 гривень 61 копійки до 50 000 гривень 00 копійок; стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за період з 25.09.2019 року по 29.09.2023 року у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок; стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 72 копійки; стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_1 , зменшивши цей розмір з 67 662 гривень 00 копійок до 30 000 гривень 00 копійок.

Судом встановлено, що повідомленням головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Є.В. від 16 травня 2024 року, виконавчий документ №755/15005/23 від 09 листопада 2023 року відносно боржника Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» було повернуто стягувачу без виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, як виконавчий документ не відповідає вимогам передбаченим ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись п.6 ч.4ст.4ЗУ «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання, при цьому державним виконавцем продубльовано вимоги ч.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»

Так, відповідно до ст.129-1 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі є актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В той же час, ч. 1 ст. 431 ЦПК України, встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вимоги до виконавчого документа.

Частиною 4 цієї статті визначено вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення. Зокрема, згідно п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається у разі його невідповідності вимогам, передбаченою цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку оскаржуване рішення (повідомлення) головного державного виконавця про повернення виконавчого листа, було винесене, у зв`язку із невідповідністю виконавчого документа положенням закону, з посиланням на ч. 2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, змістом зазначеної норми статті встановлено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

В той же час, нормою ч.5 ст.431 ЦПК України визначено, що лише якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видається декілька виконавчих листів, у яких зазначається один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Вбачається, що остаточне рішення було ухвалене на користь одного позивача проти одного відповідача.

Відповідно до копії виконавчого листа №755/15005/23 від 09.05.2023 року, який було повернуто стягувачу без виконання, останній було видано виключно лише щодо одного боржника та одного стягувача, тобто у відповідності до положень ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.5 ст.431 ЦПК України. За своєю суттю являється одним способом виконання рішення, з одного боржника на користь одного стягувача не суперечить вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, судом встановлено, що зазначений виконавчий лист не містив порушень, які б могли стати підставою для його повернення на підставі ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а тому вбачається, що рішення головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича від 16.05.2023 року, оформлене у вигляді повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання - є неправомірним та таким, що суперечить вимогам діючого законодавства, а також порушує права особи на захист своїх прав та інтересів, як стягувача, в частині виконання рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, з огляду на вищевикладене, оскільки судом встановлено, що головним державним виконавцем було незаконно ухвалено рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без його прийняття до виконання, суд приходить до висновку про задоволення вимог скарги та визнання зазначеного рішення (повідомлення) головного державного виконавця неправомірним та його скасування.

Разом з тим, як зазначено вище, виходячи зі змісту ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Зокрема, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби провести певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Крім цього, відповідно до положень п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Таким чином, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого листа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Враховуючи викладене вище, а також виходячи зі змісту прав та обов`язків виконавця при проведенні виконавчих дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження», суд не знаходить підстав для зобов`язання державної виконавчої служби відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Суд вважає, що належним способом захисту заявника є зобов`язання державної виконавчої служби повторно розглянути заяву скаржника про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 755/15005/23, виданого 09.05.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва.

Стосовно постановлення окремої ухвали суду, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Згідно з ч. 5 ст. 262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) вказано, що "постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки і їхній діяльності під час вирішення спору".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2018 року у справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що "при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком".

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 755/15473/20.

Скаржником не наведено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали, а обставини, вказані скаржником у скарзі є предметом дослідження судом під час розгляду скарги в порядку ст. 447 ЦПК України.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що скарга є обґрунтованою і такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 258-260, 268, 353, 431,449-451 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича, заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» - задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича, оформлене у формі повідомлення від 16.05.2024 року про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №755/15005/23, виданого 09.05.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва.

Скасувати повідомлення головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича від 16.05.2024 року про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №755/15005/23, виданого 09.05.2024 року, Дніпровським районним судом міста Києва.

Зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про прийняття виконавчого листа № 755/15005/23, виданого 09.05.2024 року Дніпровським районним судом міста Києва до виконання та відкриття провадження.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя :