Справа № 944/365/24
Провадження №2/944/746/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 14 березня 2023 року в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а саме стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 5000, 00 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовує тим, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . За час перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_3 . На підставі судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 14 березня 2023 року з позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що він проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 16 листопада 2022 року по теперішній час. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 05 вересня 2023 року йому нараховано до сплати аліменти в сумі 40 539, 01, сплачено 13 980, 70 грн, заборгованість становить 26 558, 31 грн. Його дохід за період з лютого 2023 року до липня 2023 року становив 218 322, 25 грн, з них ПДФО 39 298, 03 грн, а розмір аліментів за місяць може складати в межах 5600, 00 грн до 12 000, 00 грн. Сплата аліментів в такому розмірі є надто обтяжливою для нього, оскільки він за власні кошти орендує житло, купує одяг, продукти харчування. Вважає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000, 00 грн, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладено на обох батьків, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 25 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, однак його представник адвокат Зозуля А.В. подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не прибула, однак її представник адвокат Степаняк І.В. подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, у задоволенні позову просить відмовити.

Також представник просив долучити до матеріалів справи письмові пояснення, в яких вказав, що позовні вимоги не відповідають нормам матеріального права з наступних підстав. У позовній заяві позивачем наведено висновок Верховного суду від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. На час прийняття вказаного рішення була відсутня імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за позовом платника аліментів. Проте, з часу ухвалення зазначеної правової позиції відбулася трансформація сімейного законодавства. Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VII від 17.05.2017, частину третю статті 181 України викладено у новій редакції, згідно з якою за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 644/4836/18, від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18. З вказаної норми закону вбачається, що він не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися можливістю зміни способу стягнення аліментів. 3 наведеного випливає, що на даний час законодавцем імперативно визначено виключне право батьків (інших законних представників), з ким проживає дитина, визначати спосіб стягнення аліментів у частці від доходу або у твердій грошовій сумі, яке в подальшому переходить до одержувача аліментів та не може переходити іншій особі, в тому числі платнику аліментів. Одержувачем аліментів на утримання неповнолітньої дитини є відповідачка ОСОБА_2 , яка позову про зміну способу стягнення аліментів до суду не подавала, як і заяви у даному провадженні про згоду із позовними вимогами платника аліментів. Відтак, враховуючи наявність імперативної норми в законі щодо особи позивача, який вправі звернутись з вимогою про зміну способу стягнення аліментів, суд позбавлений можливості задовольнити вимоги платника аліментів про зміну способу стягнення аліментів із частки від доходу на тверду грошову суму. Крім того, представником позивача не вказано підстав для зміни розміру аліментів, не доведено зміну обставин, що існували на час прийняття судового наказу про стягнення аліментів, а лише вказано на те, що сплата аліментів в розмірі 11000-12000 грн. (хоча розмір аліментів становить біля 5800 грн.) є надто обтяжливою обставиною. Отже, доводи позову є безпідставними.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17 липня 2024 року, є дата складення повного судового рішення 22 липня 2024 року.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Суд встановив, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 вересня 2022 року було розірвано.

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 08 грудня 2017 року Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області.

Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 14 березня 2023 року у справі № 944/161/23, вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви 13 лютого 2023 року.

Державним виконавцем Яворівського відділу ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУМЮ Копитко М.І. 24 квітня 2023 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження № ВП 71620375, станом на 01 серпня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 із сплати аліментів становить 26 558, 31 грн.

У позивача ОСОБА_1 відсутнє у власності будь-яке нерухоме майно, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відповідно до довідки про доходи, виданої 01 серпня 2023 року Військовою частиною НОМЕР_1 , встановлено що ОСОБА_1 працює у Військовій частини НОМЕР_1 , займає посаду офіцера, загальна сума доходу за період з 01 січня 2023 року до 31 липня 2023 року становить 253 188, 74 грн.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 просить змінити спосіб стягнення аліментів із частки від доходу на тверду грошову суму, посилаючись на те, що розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу є надто обтяжливим для нього.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення.

У частині другій статті 182 Сімейного кодексу України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною восьмою статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з положеннями статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду, ухваленим лише за позовом одержувача аліментів.

При цьому, зі змісту та обґрунтування позовних вимог, вбачається, що позивач фактично просить суд зменшити розмір аліментів.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України). Аналогічні вимоги містяться в ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, згідно з якої суд саме за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, право обрання певного способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), належить виключно одержувачу аліментів, і право змінювати в подальшому спосіб стягнення аліментів, які вже визначені судовим рішенням, також належить виключно одержувачу аліментів.

Право платника аліментів змінювати спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, законодавством не передбачено. Позовні вимоги про зміну розміру аліментів, визначених рішенням суду, шляхом зміни способу їх стягнення може бути пред`явлені тільки одержувачем аліментів.

Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів лише на вимогу одержувача аліментів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 лютого 2020 у справі № 539/3532/18.

З системного аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що стягувачу (отримувачу) аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі), а платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання або на зміну способу стягнення аліментів.

Змінити спосіб стягнення аліментів - це виключне право особи, яка отримує аліменти та з якою проживає дитина, звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів і яке не пов`язане з наявністю обставин.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, приймаючи до уваги те, що відповідач, як одержувач аліментів, не погоджується на зміну способу їх стягнення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються з позивача на підставі судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 14 березня 2023 року у справі № 944/161/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Посилання позивача на обтяжливий розмір аліментів, які стягуються в частці від його доходу, у даному випадку, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки в разі доведення своїх доводів, позивач (за відсутності згоди отримувача аліментів) наділений правом заявляти вимогу про зменшення розміру аліментів у частці від свого заробітку (доходу), тобто зменшення частки від заробітку (доходу) раніше визначеної рішенням суду, а не заявляти вимогу про зміну способу їх стягнення з частки на тверду грошову суму.

Частиною 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду зазначеної справи позивач предмет або підстави позову не змінював, правом заявляти вимоги про зміну (зменшення) розміру аліментів не скористався, оскільки наполягав на зміні способу їх стягнення, не врахувавши заперечення відповідачки щодо зміни такого способу стягнення аліментів.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів слід відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог..

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне судовий збір покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 22 липня 2024 року.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.Б. Поворозник