Провадження № 2-н/638/2380/24
УХВАЛА

Іменем України

29 липня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 51235,98 грн.

Статтею 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Так, згідно з пунктом частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З матеріалів справи, а саме з відповіді № 707109 від 26.07.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . З відповіді № 707115 від 26.07.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_2 не значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте вимоги за судовим наказом заявлені до обох боржників.

Договору між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 таКомунальним підприємством «Харківські теплові мережі», або інших документів, з яких вбачалось би, що обов`язок сплачувати комунальні послуги лежить на обох боржниках, до матеріалів справи не додано.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19), наказне провадження, як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві, спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього.

Таким чином, оскільки із заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини другої статті 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Проте в наданій заяві про видачу судового наказу не зазначено ані реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, ані номера і серії паспорта боржника

Згідно з положеннями частини другої статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 163, 165 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.В. Малахова