Номер провадження: 22-ц/813/3437/24
Справа № 498/963/23
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н.С.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02 листопада 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, у якому просив змінити розмір аліментів, стягнутий судовим наказом Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17 листопада 2022 року у справі №498/671/22 та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/27 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, з часу набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтовано тим, що сторони, які у шлюбі не перебували та однією сім`єю без реєстрації шлюбу не проживали, згідно свідоцтва про народження дитини, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно судового наказу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17 листопада 2022 року по справі № 498/671/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку ( доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12 серпня 2022 року і до досягнення дочкою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Про видачу судом вказаного судового наказу про стягнення аліментів позивач дізнався у травні 2023 року після накладення державним виконавцем арешту на його банківський рахунок для отримання заробітної плати.

Згідно розрахунку заборгованості від 19 червня 2023 року проведеного старшим державним виконавцем Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 , станом на 01 квітня 2023 року розмір заборгованості позивача по сплаті аліментів, за періоди:

з 12 серпня 2022 року по 01 квітня 2023 року становить 110493,48 грн, що в середньому за весь період стягнення становить 14 425 грн аліментів на місяць,

за перший квартал 2023 року по 17 802,98 грн на місяць.

Відповідно до постанов державного виконавця від 17 лютого 2023 року від 19 червня 2023 року звернуто стягнення на заробітну сплату позивача та стипендію.

Згідно розрахунку заборгованості від 19 червня 2023 року проведеного старшим державним виконавцем Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івановою С.О., станом на 01 квітня 2023 року, вбачається обрахування розміру аліментів за

ІІІ квартал 2022 року - 15 530,09 грн на місяць;

ІV квартал 2022 року - 10 678, 67 грн на місяць;

І квартал 2023 року - 17 802,98 грн на місяць.

Позивач вважає, що вказаний вище розмір аліментів, що стягується з нього, є надмірним, та значно перевищує необхідний розмір потреб дитини.

Згідно акту оцінки потреб сім`ї/особи, висновку оцінки потреб сім`ї від 29 червня 2023 року та інформації від 30 червня 2023 року щодо сім`ї ОСОБА_2 , в якій проживає неповноліття ОСОБА_3 , які складенні КУ «ЦНСП Новоборисівської сільської ради», неповнолітня ОСОБА_3 має здоровий фізичний, емоційний та психічний стан та достатній соціальний і житловий стан, складні життєві обставини не виявлені та соціальної допомоги та супроводу не потребує, а мати - ОСОБА_2 , є здоровою, має офіційно оформленні трудові відносини, і боргів не має.

Також позивач зазначає, що з 23 червня 2015 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , яка як і та члени його сім`ї є внутрішньо переміщеною особою, які вибули з місця свого постійного проживання ( АДРЕСА_1 ) та фактично перебувають за адресою: АДРЕСА_2 , згідно довідок, виданих 12 вересня 2022 року Знам`янською сільською радою Березівського району Одеської області у зв`язку із чим потребують поліпшення житлових та соціальних умов для життя. Фактично на його утриманні знаходиться 5 осіб: безробітна дружина- ОСОБА_5 , син дружини - ОСОБА_6 , непрацездатна мати - ОСОБА_7 та непрацездатна теща - ОСОБА_8 .

Нерухоме майно, що розташоване у м. Бахмут в якому проживав позивач зі своєю родинною належить на праві власності його дружини - ОСОБА_5 , а саме: квартира та житловий будинок, які зруйновані та непридатні для проживання, згідно повідомлень від 05 вересня 2022 року та від 22 листопада 2022 року, сформованих за допомогою цифрових сервісів «Дія».

Власного нерухомого майна позивач не має, при цьому є фінансові зобов`язання по сплаті лізингових платежів, які виникли до видачі судом судового наказу про стягнення аліментів, із щомісячною виплатою у розмірі 9657, 40 грн, згідно договору фінансового лізингу № 1994 від 21 червня 2022 року. Крім того позивач зазначає, що він навчається у Державному навчальному закладі «Бахмутський центр професійно-технічної освіти», з метою отримання технічної освіти та перебуває на військовій службі у військовій частині № НОМЕР_1 .

Дохід позивача складається з: заробітної плати, яку останній отримує у зв`язку із проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_2 та НОМЕР_1 розмір якої у середньому складає за 2022 рік- 46 935,94 грн на місяць та за січень 2023 року -13 412,00 грн, лютий - березень 2023 року - 100 500 грн, згідно відомостей за формою ОК-7 від 05 липня 2023 року; соціальної допомоги внутрішньо переміщеної особи у розмірі 2000 грн, стипендії, у зв`язку із навчанням у розмірі 1 237,50 грн.

З урахуванням положень норм ч. 1 - 2 ст. 182 СК України, а також зважаючи на стан здоров`я та матеріальне становище дитини - ОСОБА_3 , та її соціальні потреби у сільській місцевості, позивач вважає достатнім розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 3 842 гривень, що становить 1/27 частин його заробітку (доходу).

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що вважає призвело до помилкового висновку суду про відмову в задоволенні його позову з підстав наведених в оскаржуваному рішенні, просить скасувати рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02 листопада 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Скаржник також зауважує, що посилання суду стосовно ненадання ним доказів на підтвердження обставин щодо зміни його сімейного стану як платника аліментів, та матеріального становища, в порівнянні з його матеріальним становищем на час винесення судового наказу про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання малолітньої дитини є формальними, оскільки такі обставини, та їх порівняння, судом першої взагалі не встановлювались та не досліджувались, ані під час видачі судового наказу від 17 листопада 2022 року, ані під час вирішення судом цієї справи по суті.

Висновок суду першої інстанції про те, що його доводи про надмірність визначеного судом розміру аліментів та нецільове використання аліментів на утримання малолітньої дитини спростовується наданими ним доказами є помилковим, оскільки зазначені докази вказують про відсутність у доньки ОСОБА_3 будь-яких особливих та додаткових потреб, які вимагають особливих матеріальних затрат на виховання та утримання дитини у сільській місцевості.

Окремо скаржник зауважує, що судом не з`ясовано щодо цільового використання сплачених ним аліментів на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_3 .

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Морозов О.В. підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення за доводами скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника скаржника за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає вказаним вимогам.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження підстав його позову, а саме, обставин про суттєву зміну його сімейного та матеріального стану як платника аліментів, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент винесення судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, зважаючи на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З 23 червня 2015 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .

Згідно судового наказу, виданого Великомихайлівським районним судом Одеської області від 17 листопада 2022 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12 серпня 2022 року, і до досягнення дочкою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Малолітня донька сторін ОСОБА_3 , навчається в ЗЗСО 1 класу, до школи учениця підготовлена, забезпечена всім необхідним для навчання, має добрий загальний розвиток, має довільну змішану пам`ять, добре опановує навчальний матеріал, виявляє образне мислення. Виявляє здібності до вивчення предметів суспільно- гуманітарного циклу, образотворчого мистецтва, музики. На уроках уважна, виконує домашні завдання. До виконання доручень ставиться сумлінно. Стосунки з однокласниками добрі та дружелюбні, доброзичлива, активна, товариська. Бере активну участь у житті класу. Мати приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться успіхами в навчанні, постійно відвідує загальношкільні та класні батьківські збори. Спілкуються з класним керівником, підтримує зв`язок з адміністрацією школи.

Згідно інформації стосовно сім`ї ОСОБА_2 , в якій проживає донька сторін ОСОБА_3 , № 320/01-08 від 30 червня 2023 року виданої КУ « Центр надання соціальних послуг Новоборисівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, сім`я мешкає по АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 проживає у будинку матері ОСОБА_11 разом зі своїми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_3 постійно проживає разом з матір`ю, бабуся - ОСОБА_11 , проживає в окремому будинку разом зі своїм співмешканцем, періодично відвідує сім`ю своє доньки з метою допомоги по господарству. Для дітей створені всі умови для проживання - окрема кімната, окремі ліжка, місця для навчання та дозвілля. Діти забезпечені необхідним одягом, приладдям для школи, іграшками. Слідкують за санітарним станом свого помешкання. В будинку прибрано, речі знаходяться на своїх місцях. Сім`я веде підсобне господарство, обробляє присадибну ділянку, забезпечені продуктами харчування та запасами палива. Мати веде здоровий спосіб життя, алкогольні напої не вживає. На обліку Центру надання соціальних послуг сім`я не стоїть, надання соціальних послуг не потребує.

Згідно акту оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 № 56 від 29 червня 2023 року, діти забезпечені всім необхідним. Мають окрему кімнату, ліжка, постільну білизну. Здорові, дотримуються особистої гігієни. Продуктами забезпечені. Тримають підсобне господарство. Присадибну ділянку обробляють. Дитина ОСОБА_3 почуває себе захищеною з боку матері. Занепокоєння щодо емоційного стану ОСОБА_3 у матері не виникає. Шкідливі звички у ОСОБА_2 відсутні. Діти в добрих стосунках з матір`ю бабусею. Мають друзів, дружать з сестрами, братами, сусідськими дітьми. ОСОБА_3 може самостійно приготувати просту їжу, доглядає за особистими речами, в кімнаті чисто, всі речі знаходяться на свої місцях. Допомагає меншому брату щодо навичок по самообслуговуванню. В будинку чисто, дотримуються всі санітарно гігієнічні норми.

Постановою виконавця від 17 лютого 2023 року, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ВЧ НОМЕР_2 , і вирішено здійснювати відрахування із його доходів у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 50 відсотків починаючи з дня отримання постанови до виплати загальної суми боргу, який нарахувати у розмірі 1/4 заробітку ( доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12 серпня 2022 року + поточні аліменти з дня отримання постанови.

Станом на 01 квітня 2023 року ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам 110 493,48 грн.

Згідно довідок № 5120- від 12 вересня 2022 року та № 5120- від 12 вересня 2022 року виданих Знам`янською сільською радою Березівського району Одеської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , взяті на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем його проживання є АДРЕСА_2 .

З довідки № 145 від 05 липня 2023 року виданої державним навчальним закладом «Бахмутський центр професійно- технічної освіти», убачається, що ОСОБА_1 дійсно навчається на ІІ курсі в 2022-2023 навчальному році у Державному навчальному закладі «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів. Електрогазозварник». Форма навчання денна. Знаходиться на неповному державному забезпеченні. Термін навчання в ДНЗ « Бахмутський ЦПТО» з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2024 року.

Батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.( ст. 141,ст.180 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі( ч.3 ст. 181 СК України).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом ( ч.1 ст. 192 СК України).

Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

За ст.ст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно перебування на утриманні скаржника п`яти осіб: безробітної дружини- ОСОБА_5 , сина дружини - ОСОБА_6 , непрацездатна мати - ОСОБА_7 та непрацездатної тещі- ОСОБА_8 , зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд від 02 жовтня 2019 року у справі № 522/16724/16-ц.

З огляду на вказане вище та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України, слід зробити висновок, що позивач посилаючись на вказані обставини, зокрема щодо неможливості сплачувати у визначеному судовим наказом Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17 листопада 2022 року по справі № 498/671/22 розмірі аліментів на утримання малолітньої дитини у зв`язку з перебуванням на його утриманні непрацездатної матері, мав довести суду ці обставини належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, відповідно до вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України, однак таких обставин суду позивачем не доведено.

При цьому колегія суддів зауважує, що непрацездатність за вислугою років, як і встановлення особі інвалідності, не свідчить про потребування нею утримання, зокрема від позивача та фактичне його надання останнім.

Посилання ОСОБА_13 на обставини щодо утримання ним непрацездатної тещі колегія судів відхиляє, зважаючи на відсутність у позивача законодавчо визначеного обов`язку на здійснення такого утримання, яке, згідно ст. 202 СК України, за наявності законодавчо визначених підстав, має здійснювати повнолітні дочка чи син.

Щодо утримання позивачем сина своєї дружини, колегія суддів зауважує, що обов`язок утримання цієї дитини, відповідно до вимог ст. 180 СК України покладено на його батьків, у той час, як відповідач, в силу вимог наведеної статті та ст. 200 СК України, зобов`язаний надавати утримання власній дитині.

Крім того, колегія суддів окремо зауважує, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що позивач має інших дітей, які перебувають на його утриманні.

Не доведено позивачем і, як існування обставин, із якими чинне законодавство пов`язує виникнення у нього обов`язку на утримання одного із подружжя іншим, так і самого факту перебування у нього на утримання його дружини.

Щодо заявленої позивачем частки від його заробітку (доходу), як платника аліментів, які останній вважає достатнім для утримання своєї малолітньої дитини, колегія суддів виходить з такого.

У статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набрала чинності для України з 27 вересня 1991 року, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Колегія суддів приймає до уваги, що при стягненні аліментів за іншою процесуальною процедурою (видачі судового наказу), відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, частина всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, яка була стягнута зі скаржника судовим наказом Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17 листопада 2022 року по справі № 498/671/22 відповідає законодавчо визначеному розміру аліментів, що підлягає стягненню на одну дитину.

Позивачем не доведено обставин щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки, у визначеному судовим наказом Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17 листопада 2022 року по справі № 498/671/22 розмірі.

Зважаючи на викладене колегія суддів відхиляє, як безпідставні посилання скаржника на надмірність розміру аліментів, що стягується з нього на утримання малолітньої дитини.

Крім того, позивачем не надано суду і доказів на підтвердження певних обставин, що передбачені ст. 192 СК України, які б слугували підставами для зменшення розміру аліментів визначених судовим наказом за позовом платника аліментів.

Ураховуючи викладене, колегія суддів виснує про невідповідність заявленого скаржником у апеляційній скарзі розміру частки від його заробітку (доходу), а саме 1/27, наведеним вище нормам національного та міжнародного права щодо захисту прав дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку та обставинам справи.

Колегія суддів, зауважує також, що посилання скаржника на те, що стягуваний з нього за судовим наказом Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17 листопада 2022 року по справі № 498/671/22 розмір аліментів на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3 перевищує необхідний розмір потреб дитини, у порушення вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України, не підтверджені позивачем жодним доказом.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, зокрема, щодо не впевненості скаржника у тому яким чином ОСОБА_2 використовує сплачені ним аліменти, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 СК України в редакції Закону № 2475-VІІІ від 03 липня 2018 р. контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. Відповідно до ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в м. Києві та м. Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Таким чином, у разі наявності у скаржника сумнівів, щодо цільового використання сплачуваних ним аліментів, він може звернутись із заявою до органу опіки та піклування щодо наявності факту нецільового використання коштів.А відповідно до положень ч.2 ст. 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Окремо колегія суддів зауважує про безпідставність посилань ОСОБА_1 на фінансові зобов`язання по сплаті лізингових платежів, оскільки такі не можуть ставити під сумнів визначений ст. 141,ст.180 СК України обов`язок батьків надавати утримання своїй дитині.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бюрг та інші проти Франції" (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гору проти Греції" №2) [ВП], § 41" (Gorou v. Greece no.2).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (SeryavinandOthers v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та зміни розміру стягнутих за судовим наказом аліментів з 1/4 до /27 частин всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, з мотивів наведених у апеляційній скарзі.

Порушень судом норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, чи стали підставою для обов`язкового скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом не встановлено.

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення судом справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, з мотивів наведених у скарзі.

У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 20 червня 2024 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

В.А. Коновалова