Справа № 274/2813/24 Провадження № 2/0274/925/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
22.07.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" представником якого є ОСОБА_1 ,
простягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі Товариство) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 104154156 від 10.03.2023 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міолан" та ОСОБА_2 , у розмірі 40 250,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що Товариство на підставі договору факторингу набуло право вимоги до ОСОБА_2 за вказаним договором, грошові зобов`язання за останнім ОСОБА_2 належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість.
ОСОБА_2 позов визнав частково у розмірі тіла кредиту, про що подав заяву від 22.07.2024 р., у якій також вказав, що інших нарахувань не визнає, так не подано доказів на їх підтвердження.
Судом з`ясовано, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міолан" та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит № 104154156 від 10.03.2023 р., за умовами якого перше зобов`язалось надати другому кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 105 днів, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (а. с. 7 13).
Між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міолан" укладено договір факторингу № 28092023 від 28.09.2023 р. (з додатками), на підставі якого право вимоги за договором про споживчий кредит № 104154156 від 10.03.2023 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міолан" та ОСОБА_2 , перейшло до Товариства (а. с. 14 19).
З постанов Верховного Суду випливає, що для стягнення боргу недостатньо надати кредитний договір та розрахунок заборгованості, потрібно надати і докази видачі кредиту. Це може бути: меморіальний ордер, виписка по рахунку, заява на видачу готівки, платіжне доручення, тощо. Такі документи повинні відповідати положенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Якщо кредитор не подає такі документи з позовною заявою, то суд повинен відмовити в задоволенні позову через недоведеність наявності заборгованості (наприклад, постанова від 20.05.2022 р. у справі № 336/4796/18).
Матеріали справи не мстять будь-яких належних та допустимих доказів (меморіального ордеру, виписки по рахунку, заяви на видачу готівки, платіжного доручення тощо), на підставі яких Суд може з`ясувати обставини, які мають значення для справи, а саме: чи виконано Товариством з обмеженою відповідальністю "Міолан" перед ОСОБА_2 грошове зобов`язання за договором про споживчий кредит № 104154156 від 10.03.2023 р. (чи надано ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн.), якщо виконано, то яка дійсна заборгованість ОСОБА_2 за цим договором та з чого вона складається, зокрема, які платежі, передбачені договором, були сплачені ОСОБА_2 .
Тобто Товариством не подано належних та допустимих доказів (первинних документів) виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Міолан" грошового зобов`язання перед ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит № 104154156 від 10.03.2023 р., а також наявності у ОСОБА_2 заборгованості за цим договором у розмірі 40 250,00 грн. (наданий Товариством розрахунки заборгованості (а. с. 19) таким доказом не є).
При цьому Суд наголошує, що Товариством навіть не подано будь-яких розрахунків заборгованості ОСОБА_2 , складених первинним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "Міолан".
Враховуючи викладене, Суд вважає, що Товариством не доведено, що ОСОБА_2 має заборгованість за договором про споживчий кредит № 104154156 від 10.03.2023 р. у розмірі 40 250,00 грн.
При цьому Суд позбавлений можливості з`ясувати обставини щодо наявності заборгованості ОСОБА_2 за цими договорами та її розміру, оскільки матеріали справі не містять необхідних для цього належних та допустимих доказів.
Проте Суд враховує, що ОСОБА_2 позов визнав частково, а саме у розмірі тіла кредиту, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та вказує на те, що ним визнається наявність відповідної заборгованості.
Згідно з частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку про часткове задоволенні позову Товариства, а саме на його кориться підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 104154156 від 10.03.2023 р. у розмірі 10 000,00 грн.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 та користь Товариства у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 752,30 грн.
Керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором про споживчий кредит № 104154156 від 10.03.2023 р. у розмірі 10 000,00 грн.
3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 752,30 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут