Справа № 347/1078/24
Провадження № 22-ц/4808/1175/24
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Фединяк
У Х В А Л А

23 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Фединяка Василя Дмитровича перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду від 21 травня 2024 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та вселення у будинок,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Косівського районного суду від 21 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та вселення у будинок повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконну ухвалу. Ставить питання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги посилаючись на незадовільний майновий стан.

Разом з тим апеляційна скарга ОСОБА_1 не повністю відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, оскільки за апеляційною скаргою не сплачено судовий збір.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір",ч.ч.1,3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може звільнити сторону від сплати судового збору.

У п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати" судам роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами сторін, з другого боку.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Отже, вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд повинен врахувати особу заявника, характер спору, питання, яке вирішується в суді, а також забезпечити належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору, та інтересами заявника на судовий захист.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин та за наявності клопотання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану або статусу за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору в зв`язку з тим, що особа має незадовільний майновий стан повинно бути належним чином оформлене, містити доводи та підтверджуватися доказами того, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача на час вчинення окремої процесуальної дії.

Всупереч вищевикладеному, посилаючись на незадовільний майновий стан, як на підставу звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 додано довідку про соціальну допомогу за період з січня 2023 року- по грудень 2023 року у розмірі 25 200 грн, довідку до акуту медико-сеціальної екпертної комісії серії 12 ААВ №232195 від 09 листопада 2020 року про встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності, в яких не містяться відомості про доходи заявника та не відображено її незадовільного майнового стану. Крім того, довідка ОСОБА_1 за 2023 рік суперечить ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Будь-яких інших доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, що є підставою для звільнення від сплати судового збору, заявником надано не було (про те, який реальний дохід вона отримує, наявність заробітної плати, пенсії, виплат, прибутку тощо, яке рухоме та нерухоме майно перебуває у його власності та інше)

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року ( зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 3 ст. З ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.9 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за апеляційною скаргою фізичної особи підлягає сплаті 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, слід сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн, тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

Судовий збір сплачується: Номер рахунку (IBAN) UA0009612; Отримувач коштів ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО)899998, Код класифікації доходів бюджету 22030101;

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Івано-Франківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).Оригінал квитанції про оплату судового збору слід направити до Івано-Франківського апеляційного суду.

Оригінал квитанції про оплату судового збору слід направити до Івано-Франківського апеляційного суду.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом п.2 ст. 357 ЦПК України, якщо апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу, тобто надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

За таких обставин, ОСОБА_1 слід надати строк для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Інакше скарга буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду від 21 травня 2024 року залишити без руху і надати апелянту строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Інакше скарга буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Д. Фединяк