Справа № 522/9476/24
Провадження № 2-с/522/149/24
УХВАЛА

про скасування судового наказу

15 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Свячена Ю.Б. розглянувши заяву від 12 липня 2024 року ОСОБА_1 про скасування судового наказу Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс-92» борг за оплату житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

Судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року (суддя Чернявська Л.М.) з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс-92» було стягнуто борг за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 23787,00 грн та суму сплаченого судового збору 302,80 грн.

12 липня 2024 року від ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про скасування судового наказу від 28 червня 2024 року (суддя Чернявська Л.М.).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 липня 2024 року, заява про скасування судового наказу розподілена судді Свяченій Ю.Б. для подальшого розгляду.

Судді заява разом з матеріалами наказного провадження передана 15 липня 2024 року.

Вивчивши матеріали наказного провадження та заяву ОСОБА_1 по скасування судового наказу, суд приходить до наступних висновків.

За ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

У заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 , зазначає, що підставою для видачі наказу була наявність заборгованості ОСОБА_1 перед заявником за надані йому послуги з управління багатоквартирним будинком щодо належної йому квартири АДРЕСА_1 , при цьому заявник посилався на право власності боржника, яке посвідчувалося витягом з Державного реєстру речових прав. Заявник зазначає, що він набув у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , 02 лютого 2023 року на підставі договору №86, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нозаровою О.С. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності зареєстроване за ним 02.02.2023 року. Після набуття у власність зазначеної квартири заявник до бухгалтерії ДП «ЖУ «Ренесанс-92» надав копію витягу з державного реєстру речових прав 321734057 від 02.02.2023 року та довідку про відсутність зареєстрованих осіб №Д7-17410-ф/л за адресою: АДРЕСА_2 . 09 травня 2023 року ОСОБА_1 отримано счет-фактуру за період 01.04.2023-30.04.2023р.р., згідно якого заборгованість станом на 30.04.2023 року складає 10837,34 грн. Виходячи з нарахування 960 грн за місяць, заявник вважає, що приблизно 8000,00 грн нараховані за даним счет-фактурою за період, що він не володів квартирою. На підставі вищезазначеного ОСОБА_1 просить скасувати судовий наказ Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року. Крім того, просить стягнути з ДП «ЖУ «Ренесанс-92» на його користь суму витрат по оплаті судового збору у розмірі 151,40 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши заяву, додані до неї документи та справу №522/9476/24 (провадження №2-н/522/1597/24), суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи, що за судовим наказом було стягнуто борг, з яким заявник категорично не згодні, суд приходить до висновку про наявність спору та підстав для скасування судового наказу.

Що стосується вимог про стягнення з Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс-92» на користь заявника судових витрат які складаються з судового збору в сумі 151,40 грн, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 164 ЦПК України регулюється, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Одночасно питання з повернення боржнику судового збору, внесеного ним за подачу заяви про скасування судового наказу, у випадку пред`явлення чи не пред`явлення стягувачем відповідного позову, цією нормою процесуального права окремо не вирішено.

Відповідно до частини восьмої статті 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відтак, вимоги, що пов`язуються з розподілом судових витрат, понесених боржником у випадку задоволення його заяви про скасування судового наказу, вирішується у відповідності до статей 133, 141 ЦПК України. Зазначені норми процесуального права мають загальний характер, і тому підлягають застосуванню в порядку цивільного судочинства, яке здійснюється за правилами передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного, позовного (загального або спрощеного), та окремого провадження (частина 2статті 19 ЦПК України), у випадку відсутності особливостей розподілу витрат, що визначаються окремо у цих провадженнях, та у разі прийняття остаточного рішення у справі.

За змістом частини 1статті 141 ЦПК України вбачається, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, квитанцій, рахунків тощо).

Відповідно до положень статті 42 ЦПК України та частини 9 статті 10 ЦПК України, сторонами, які понесли судові витрати, у справах наказного провадження є боржник та стягувач.

При цьому витрати, які поніс стягувач за подачу заяви про видачу судового наказу врегульовано спеціальною нормою процесуального права, а витрати, які поніс боржник при подачі заяви про скасування судового наказу, спеціальними нормами не врегульовано, а отже до цих витрат, можуть бути застосовані загальні норми процесуального права, якою є стаття 141 ЦПК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 за подання заяви про скасування судового наказу сплачено судовий збір у розмірі 151,40 грн, враховуючи що судовий наказ підлягає скасуванню, суму сплаченого судового збору необхідно стягнути з ДП «ЖУ «Ренесанс-92» на користь ОСОБА_1 , застосувавши при цьому до спірних відносин вимоги статті 141 ЦПК України, яка регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), та врахувавши одну із основних засад цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись статтями 141, 170, 171, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву від 12 липня 2024 року ОСОБА_1 про скасування судового наказу Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року задовольнити.

Скасувати судовий наказ Приморського районного суду м. Одеси від 28 червня 2024 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс-92» борг за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 23787 (двадцять три тисячі сімсот вісімдесят сім) гривень 00 копійок та суму сплаченого судового збору 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс-92» (, місцезнаходження: 65082, м. Одеса, вул. Єлісаветинська, 9) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) суму витрат по оплаті судового збору у розмірі 151 (сто п`ятдесят одна) гривня 40 коп.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Б. Свячена