Справа № 569/2121/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового зачсідання Корпесьо В.Р.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні заяву представника Державної казначейської служби України про зміну способу виконання судового рішення у цивільній справі № 569/2121/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області, Державної Казначейської Служби України про компенсацію моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій працівників поліції, -

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2024 року до суду надійшла заява від представника Державної казначейської служби України про зміну способу виконання судового рішення у цивільній справі № 569/2121/24, в якій просить змінити спосіб виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2024 року, шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1 500 грн.

В обґрунтування заяви представник зазначає, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2024 року стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1 500 (одна тисяча п"ятсот) грн. Оскільки нормами процесуального законодавства не передбачено зазначення у резолютивній частині відомостей про шляхи списання коштів, вид рахунку з якого буде проведено відповідне безспірне списання коштів, суб?єкт виконання судового рішення, то Казначейство вважає, що належним способом виконання рішення у цій справі є стягнення коштів на користь позивача з Державного бюджету України, виключивши з резолютивної частини зазначеного судового рішення словосполучення «стягути з Державної казначейської служої України» та «шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку». Тобто, Рівненський міський суд Рівненської області у рішенні від 15 березня 2024 року по справі № 569/2121/24, застосував такий спосіб захисту прав позивача, що робить неможливим належне виконання судового рішення Казначейством. Зауважив, що зміна способу виконання вказаного рішення жодним чином не обмежить права та можливості стягувача на отримання коштів за рішенням суду.

Представник Державної казначейської служби України Клімкович Я. подала до суду клопотання про розгляд заяви без участі представника Казначейства, просила суд задовольнити заяву про зміну способу виконання, з підстав, зазначених у заяві.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області, Державної Казначейської Служби України про компенсацію моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій працівників поліції задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1 500 (одна тисяча п"ятсот) грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 11 червня 2024 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2024 року залишено без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб та порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що обраний позивачем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому, суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 10.06.2019 року у справі № 350/426/16-ц, від 25.11.2015 року (справа № 6-1829цс15) та від 16.12.2015 року (справа № 6-2427цс15).

Пунктом 9 узагальнення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах» (постанова від 25.09.2015 року № 8) вказано, що законодавець, надаючи можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттями оціночними.

Зміна способу та порядку виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Під час розгляду заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Верховний Суд України у своєму Рішенні від 25.04.2012 року № 11-рп/2012 визначив, що зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року). Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов`язані з обов`язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово, (абзац 1, 3 п. 3 мотивувальної частини рішення).

Отже, зі змісту зазначених правових приписів випливає те, що встановлення способу або порядку виконання рішення суду здійснюється за умови наявності обставини, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, в даному випадку суд зазначає, що наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, не встановлено.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» - виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Здійснення безпосереднього списання коштів казначейством передбачено п. 35 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 460/2011 - Державна казначейська служба України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (у редакції від 30 січня 2013 року).

Відповідно до пунктів 35, 38 Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників - Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.

Враховуючи вищевикладене та те, що судом не встановлено обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, а також те, що резолютивна частина зазначеного рішення першої інстанції, яке постановою Рівненського апеляційного суду від 11.06.2024 року залишена без змін, тому суд не вбачає документальних та нормативних підстав задля його зміни та, відповідно, задоволення заяви Державної казначейської служби України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 435,354, 355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Державної казначейської служби України про зміну способу виконання судового рішення у цивільній справі № 569/2121/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області, Державної Казначейської Служби України про компенсацію моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій працівників поліції відмовити.

Ухвала набирає зако нної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Повний текст ухвали складений 24 липня 2024 року.

Суддя Н.Г. Кучина