Провадження № 2/521/5580/24
УХВАЛА

про залишення без руху

30 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Ганошенко С.А., вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.07.2024 року звернулась до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Під час вивчення матеріалів указаної позовної заяви судом встановлено її невідповідність вимогам цивільного процесуального законодавства.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.175 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем справляється судовий збір, розмір якого становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1211,20 грн, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не більше 15140 грн.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року встановлений у розмірі 3028 грн.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачкою заявлені наступні вимоги:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 5000 грн. та 4800 доларів США, що відповідно до курсу НБУ складає 198 417,12 грн., що загалом складає 203 417,12 грн.;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму нарахованих 3% річних в розмірі 7172,54 грн та інфляційних втрат за користування 5000 грн. у розмірі 275 грн. за період з 22.05.2023 року на день складання позовної заяви.;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 6000 грн.;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору, встановлену судом з урахуванням поданої заяви про зменшення судових витрат.

Відповідно судовий збір має становити за вимогою майнового характеру від ціни позову, вказаної позивачем, а саме 203 417,12 гривень, тобто 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не більше 15 140 грн.

Матеріали позову містять заяву ОСОБА_1 із проханням зменшити суму судових витрат на 1691,95 грн та встановити суму судового збору у розмірі 5% від суми її місячного доходу за червень 2024 року, а саме 416,69 грн.

Згідно наданих позивачкою довідок про доходи № 7719 8973 1173 1771 та № 4319 1936 3134 1311 ОСОБА_1 перебуває на обліку у Малиновському об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі в Одеській області та отримує пенсію за віком : за період січень 2023 року по грудень 2023 року отримала дохід у розмірі 90 018,80 грн., за період січень 2024 року по липень 2024 року отримала дохід у розмірі 57 074,47 грн.

Також позивачкою надано, копія посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є ветераном праці та відомості з Державного реєстру ФОП про джерела/суми нарахованого доходу, відповідно до яких ОСОБА_1 за період з І кварталу 2022 року по І квартал 2024 року інформація відсутня.

Відповідно до ч 1 та ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов `язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд дослідивши, матеріали заяви ОСОБА_1 , в якій остання просить зменшити суму судових витрат на 1691,95 грн та встановити суму судового збору у розмірі 5% від суми її місячного доходу за червень 2024 року, а саме 416,69 грн. та додані до неї додатки приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, суд приходить до висновку про виключність обставин для відстрочення позивачам сплати судового збору.

Велика палата Верховного суду при розгляді справи № 0940/2276/18 від 14.01.2021 року зробила висновок, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Наведені у заяві доводи не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення, зменшення або розстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору, оскільки позов не містить підтвердження того, що пенсія, яку отримує позивачка є єдиним джерелом її доходу, тому ОСОБА_1 потрібно надати додаткові докази на підтвердження наведених обставин. Такими доказами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (у тому числі, фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Наведені ОСОБА_1 доводи не дають достатніх підстав для зменшення сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Доказів щодо наявності у ОСОБА_1 рухомого чи нерухомого майна також суду не представлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про зменшення сплати судового збору, підстав для відстрочки або розстрочки оплати судового збору також не встановлено.

Також, відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п. 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Проте, частина копій доказів, що додані позивачкою до позовної заяви, не засвідчені у встановленому законом порядку, а саме без зазначення прізвища та дати засвідчення, а інша частина взагалі перебуває без засвідчення.

Також суд зауважує, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Між тим позивачем подано позов безпосередньо до Малиновського районного суду м. Одеси, без копії позову з додатками для відповідача, надавши лише квитанцію 577, якою позивачка направила рекомендований лист ОСОБА_2 , що містить порушення вищезазначених вимог, оскільки до позовної заяви не додано доказів надіслання листом з описом вкладення позовної заяви із доданими документами відповідачу.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством та підлягає залишенню позовної заяви без руху, для усунення вказаних недоліків в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд пропонує позивачу усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

Керуючись ст. ст.175-178,185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набуває законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО