Справа № 462/3845/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Чайко А.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

представника заінтересованої особи Кіт М.С.

адвоката недієздатної особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 , про встановлення опіки над недієздатною та призначення їй опікуна,

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника 06.05.2024 року звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити опіку над його недієздатною бабусею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити його опікуном над нею.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 30.10.2013 року ОСОБА_5 було визнано недієздатною, а рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 24.11.2015 року встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_5 та призначено опікуном над нею ОСОБА_3 . Однак, ОСОБА_3 , через здійснення догляду за сином з числа осіб з інвалідністю, не може в подальшому здійснювати обов`язки опікуна. За наведених обставин просить призначити його опікуном над його недієздатною бабусею.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, покликаючись на мотив такої, яку просять задовольнити та доповнили, що згідно рішення суду від 24.11.2015 року ОСОБА_3 здійснює догляд за своєю недієздатною матір`ю ОСОБА_5 , однак, оскільки вона також здійснює догляд за сином, який є особою з інвалідністю з дитинства, тому у повній мірі не може здійснювати догляд за недієздатною. Натомість, ОСОБА_1 вже тривалий час допомагає ОСОБА_3 у догляді за недієздатною бабусею і має можливість виконувати обов`язки опікуна, незважаючи на те, що проживає окремо від неї.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та її представник заяву підтримали, зазначивши, що оскільки ОСОБА_3 здійснює догляд за сином, який є особою з інвалідністю з дитинства, тому вона у повній мірі не може здійснювати догляд за недієздатною матір`ю ОСОБА_5 .

Адвоката недієздатної особи ОСОБА_5 ОСОБА_4 заяву ОСОБА_1 підтримав та просив таку задовольнити.

Заінтересована особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, не забезпечила явку у судове засідання свого уповноваженого представника, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, заінтересованої особи, її представника, адвоката недієздатної особи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 30.10.2013 року за заявою ОСОБА_3 визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною (а.с.21).

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 24.11.2015 року подання Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради задоволено, встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_5 та призначено опікуном над нею ОСОБА_3 (а.с.20).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник ОСОБА_1 є онуком недієздатної ОСОБА_5 .

01.05.2024 року ОСОБА_3 звернулася до Голови Залізничної адміністрації із заявою щодо звільнення її від обов`язків опікуна над недієздатною особою ОСОБА_5 , у зв`язку з її станом здоров`я, віком та її особистими сімейними обставинами, оскільки вона одночасно ще здійснює постійний догляд за своїм сином, який має захворювання з дитинства (стійкий психічний розлад), І групу інвалідності і потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги (а.с.18).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 02.05.2024 року,посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Рачинською І.Я., зареєстрованої в реєстрі за №484, ОСОБА_1 просить розглянути питання та видати подання з метою розгляду даного питання судом, про можливість призначення його опікуном над його бабцею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка визнана недієздатною рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 30.10.2013 року (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно з ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Стаття 58 ЦК України визначає, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч.4, 5 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п. 3.1 Правил опіки та піклування).

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Також, Орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила опіки та піклування).

При цьому, подання органу опіки та піклування про призначення опікуна не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути врахований на розсуд суду.

Відповідно до подання Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №103040 від 17.07.2024 року Залізнична районна адміністрація, як орган опіки та піклування, просить суд призначити ОСОБА_1 , другим опікуном недієздатної ОСОБА_5 .

Слід зазначити, що подання Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною бабусею ОСОБА_5 не містить будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути другим опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути другим опікуном.

Направляючи подання про доцільність призначення ОСОБА_1 другим опікуном над недієздатною ОСОБА_5 орган опіки та піклування не зазначив інформації щодо неналежного виконання опікуном ОСОБА_3 своїх обов`язків щодо опіки над недієздатною матір`ю, як і доказів необхідності звільнення опікуна від її повноважень через невідповідність (неможливість виконання обов`язків) або призначення другого опікуна.

Окрім цього, в порушення п.3.1 Правил опіки та піклування не досліджено і не встановлено достовірних даних щодо стосунків між заявником та ОСОБА_5 .

Також органом опіки та піклування не досліджено питання наявності інших родичів, які б могли здійснювати опіку над недієздатною ОСОБА_5 , а також чи зможе ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна, враховуючи, що він разом із свою сім`єю проживає окремо від недієздатної, а також графік та умови праці заявника.

Таким чином, обґрунтування подання органу опіки та піклування щодо призначення другим опікуном ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, що на переконання суду свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника другим опікуном ОСОБА_5 .

Щодо покликань ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_3 здійснює постійний догляд за своїм сином ОСОБА_6 , який має захворювання з дитинства (стійкий психічний розлад), у зв`язку з чим не може продовжувати здійснювати обов`язки опікуна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.

Наявність певних об`єктивних обставин (хвороба опікуна або піклувальника, яка перешкоджає йому виконувати свої повноваження, погіршення матеріального становища, що негативно позначається на утриманні підопічної особи, тривалі службові відрядження, відсутність взаєморозуміння з підопічною особою), може унеможливлювати продовження відносин опіки або піклування за участю призначеного опікуна чи піклувальника.

Так, законодавцем передбачено можливість опікуна чи піклувальника самостійно звернутися до суду чи органу опіки та піклування із заявою про звільнення від виконання своїх обов`язків.

Звільнення опікуна від повноважень вчиняється, насамперед, для захисту прав та інтересів підопічної особи, або за наявності певних обставин (хвороба опікуна або піклувальника, яка перешкоджає йому виконувати свої повноваження, погіршення матеріального становища, що негативно позначається на утриманні підопічної особи, тривалі службові відрядження, відсутність взаєморозуміння з підопічною особою, тощо).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно з ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.03.2005 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками значаться ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії ААА №804715 від 11.05.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 11.05.2018 року встановлено першу групу інвалідності з дитинства.

Таким чином, стан сина ОСОБА_3 ОСОБА_6 погіршився ще у 2018 році, у зв`язку з чим йому встановлено першу групу інвалідності.

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_3 у період часу з 2018 року по даний час зверталася до суду із заявою про звільнення її від повноважень опікуна над недієздатною ОСОБА_5 , чи що вона не справляється із повноваженнями опікуна ОСОБА_5 , матеріали справи не містять.

За таких обставин, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що заявником не доведено потреби недієздатної ОСОБА_5 в другому опікуні, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження неможливості повноцінного виконання обов`язків опікуном ОСОБА_3 і необхідності призначення ОСОБА_1 другим опікуном над недієздатною, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.2, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 300 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки і призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за поданням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, від 17.07.2024 року № 32-вих-103040 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , 1982 року народження, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа ОСОБА_3 , 1964 року народження РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

заінтересована особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, , місцезнаходження: м.Львів, вул.Виговського, 34.

Повний текст рішення складений 29.07.2024 року.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний