Справа № 204/5115/24
Провадження № 2/204/2659/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Савченко С.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 і просила змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 з усіх видів його доходу але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач вказала на те, що під час перебування сторін у шлюбі, який було укладено 29 жовтня 2005 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за час шлюбу у них народилися син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами 16 липня 2013 року було розірвано рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська та після розірвання шлюбу малолітні діти проживають разом із позивачем. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 серпня 2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. 07 жовтня 2016 року позивач уклала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 старший син - ОСОБА_4 досяг повноліття, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою.

17 липня 2024 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Так, відповідач зазначає суду, що від другого шлюбу він має неповнолітню доньку 2015 року народження на яку він з 25 березня 2019 року сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, а з 09 серпня 2021 року сплачує 1/6 частину заробітку. На даний час відповідач хворіє, стан його здоров`я погіршився, має діагноз: неалкогольна жирова хвороба печінки, стеатогепатит з вираженою активністю, F4 за даними еласмтометрії, з трансформацією у цироз печінки. Тому відповідач просить суд позов про зміну розміру аліментів залишити без змін.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на їх повному задоволенні.

Відповідач під час судового засідання заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на підстави, зазначені останнім у відзиві.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 29.10.2005 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1020; рішенням Красногвардійського районного суду від 05.07.2013 року по справі № 20/4390/13-ц шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.11).

Від шлюбу сторони мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10). У свідоцтві про народження дітей, батьками зазначено: ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 серпня 2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць (а.с.12).

Постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Коваленко У.Ю. від 21.01.2016 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа №204/5476/15-ц виданого 09.10.2015 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 07 жовтня 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №1376. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - ОСОБА_1 (а.с.14).

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 досяг повноліття (а.с.9).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні вимог позивача про зміну розміру стягнення аліментів суд враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду - рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей від 29.09.2015 року.

Судом враховано, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_8 , батьком якого зазначено відповідача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.35).

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 31.07.2018 року шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , зареєстрований 07 серпня 2015 року у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №953 - розірвано (а.с.40).

З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2020 року державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Сагайдак В.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням №59790201 з примусового виконання судового наказу №204/2168/19 виданого 12.08.2019 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська (а.с.36).

З ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 серпня 2021 року по справі №203/1603/21 вбачається, що ОСОБА_2 зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року у цивільній справі №204/2168/19; постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с.37-38).

Із виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №2489 виданого ДУ «Інститутом гастроентерології НАМН України» вбачається, що ОСОБА_2 , 1984 року народження, знаходився на обстеженні і лікуванні у відділенні захворювань печінки і підшлункової залози клініки з 22 грудня 2022 року по 06 січня 2023 року із основним діагнозом: неалкогольна жирова хвороба печінки, стеатогепатит з вираженою активністю, F4 за даними еласмтометрії (а.с.41).

Із виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №0260 виданого ДУ «Інститутом гастроентерології НАМН України» вбачається, що ОСОБА_2 , 1984 року народження, знаходився на обстеженні і лікуванні у відділенні захворювань печінки і підшлункової залози клініки з 23 січня 2024 року по 02 лютого 2024 року із основним діагнозом: неалкогольна жирова хвороба печінки, стеатогепатит з вираженою активністю, F4 за даними еласмтометрії, з трансформацією у цироз печінки (а.с.42).

Крім зазначеного, на підтвердження хворобливого стану відповідачем надано суду: карточку огляду лікаря (а.с.43), УЗД органів черевної порожнини і заочеревинного простору (а.с.44).

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Суд установив, що у порушення наведених норм процесуального права сторона відповідача не надала належних та допустимих доказів про зміну свого майнового стану, внаслідок чого він не має змогу сплачувати аліменти в розмірі визначеному законом на одну дитину. Доводи відповідача, що він хворіє та сплачує аліменти на утримання ще однієї своєї дитини не є підставою для звільнення від сплати аліментів у розмірі, передбаченому чинним законодавством. Виключних обставин, які унеможливлюють сплату відповідачем аліментів нижче прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідачем суду не надано.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнення аліментів ґрунтуються на тому, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час досяг повноліття і аліменти на його утримання відповідач не сплачує та припиненням стягнення аліментів на його утримання, змінився матеріальний стан відповідача, оскільки розмір аліментів що стягуються з нього зменшився.

Заявлений позивачкою розмір аліментів не суперечить діючому законодавству, оскільки максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в п.17 Постанові Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Як зазначено в п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за подання даного позову в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 155,182-184,192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року по справі №204/5476/15-ц.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий 09.10.2015 року за рішенням Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська від 29.09.2015 року по справі №204/5476/15-ц (провадження №2/204/2330/15) відкликати після набрання даним рішенням законної сили, та повного погашення заборгованості ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за вказаним виконавчим листом, якщо така є, долучивши його до матеріалів справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 )

Суддя Н.В.Токар