Справа № 154/4092/23 Головуючий у 1 інстанції: Лутай А. М.
Провадження № 22-ц/802/755/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Власюк О. С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства «Ромашка» до ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Вест Агро», третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор виконавчого комітету Нововолинської міської ради Вітковська Ольга Петрівна, про визнання недійсним договору оренди та скасування рішення про реєстрацію права оренди земельної ділянки, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського приватного підприємства «Ромашка», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фермерське господарство «Вест-Агро», про розірвання договору оренди земельної ділянки, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 , поданою від його імені представником ОСОБА_3 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2023 року СГПП «Ромашка» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , ФГ «Вест Агро» про визнання недійсним договору оренди та скасування рішення про реєстрацію права оренди земельної ділянки, який мотивує тим, що 15 січня 2009 року між ним, як орендарем та ОСОБА_4 , як орендодавцем, було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,08 га (кадастровий номер :07:001:0755), яка розташована на території Березовичівської сільської ради Володимирського району Волинської області, строком на 15 років. Цей договір набрав чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації, про що вчинено запис від 16.06.2009 за № 49.

Кінцевий строк зазначеного договору 16 червня 2024 року.

Із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підприємство дізналося, що на підставі виданого нотаріусом 10.11.2022 свідоцтва про право на спадщину за заповітом новим власником земельної ділянки став ОСОБА_2 ..

Крім того, стало відомо, що ОСОБА_2 уклав договір оренди спірної земельної ділянки з ФГ «Вест-Агро», який зареєстровано 03 липня 2023 року, про що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено відповідний запис.

Таким чином, існує подвійна реєстрація права користування однією і тією ж земельною ділянкою, яка належить відповідачу.

Однак, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

За наявності діючого договору оренди землі орендодавець не мав права передавати спірну земельну ділянку у користування іншій особі.

А нотаріус зобов`язаний був перевіряти реєстрацію права оренди земельної ділянки за правилами, які діяли до 2013 року, чого здійснено не було.

Укладений між відповідачами договір оренди земельної ділянки порушує права СГПП «Ромашка» як добросовісного орендаря.

Ураховуючи наведене, СГПП «Ромашка» просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між Фермерським господарством «Вест-Агро» і ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 2,08 га (кадастровий номер :07:001:0755), яка розташована на території Березовичівської сільської ради Володимирського району, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 68689850 від 01.08.2023, прийняте державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Нововолинської міської ради Вітковською О. П. на підставі договору оренди землі, укладеного між ФГ «Вест-Агро» і ОСОБА_2 ..

24 січня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до СГПП «Ромашка» про розірвання договору оренди земельної ділянки, який обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,0837 га з кадастровим номером :07:001:0755, розташована на території Березовичівської сільської ради, він є власником цієї земельної ділянки.

15.01.2009 між ОСОБА_4 та СГПП «Ромашка» було укладено договір оренди землі строком на 15 років.

За умовами цього договору орендна плата становить 3 % від нормативно грошової оцінки земельної частки (паю) 932 грн 55 коп на рік.

Прийнявши спадщину після смерті батька, він неодноразово звертався до СГПП «Ромашка» з вимогою про розірвання договору оренди землі, а саме в грудні 2022 року та в травні 2023 року, у зв`язку з невиплатою орендної плати та переходом права власності на орендну земельну ділянку до другої особи.

У травні 2023 року під час усної бесіди з представником СГПП «Ромашка» його запевнили, що договір буде розірвано найближчим часом.

У липні 2023 року, будучи впевненим у розірванні договору, він звернувся до ФГ «Вест-Агро» з пропозицією укласти новий договір оренди та 03 липня 2023 року між ним і ФГ «Вест-Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :07:001:0755), рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень № 68689850 від 01.08.2023.

Однак, у вересні 2023 року він дізнався, що договір оренди землі від 15.01.2009 року не було розірвано.

29.09.2023 він звернувся із заявою до СГПП «Ромашка» про розірвання договору оренди, однак жодної відповіді не отримав, хоча договором передбачена така умова його розірвання, як перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи.

Крім того, СГПП «Ромашка» систематично не виконувало договірні відносини та не сплачувало вчасно орендну плату за користування земельною ділянкою. За 2023 рік орендна плата не була сплачена, а за 2022 рік орендна плата була сплачена тільки у травні 2023 року, що є порушенням умов договору.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 просив розірвати договір оренди землі, укладений 15.01.2009 між ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та СГПП «Ромашка» щодо спірної земельної ділянки.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 травня 2024 року позов СГПП «Ромашка» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,08 га, кадастровий номер :07:001:0755, яка розташована на території Березовичівської сільської ради Володимирського району Волинської області, укладений 03.07.2023 між Фермерським господарством «Вест-Агро» і ОСОБА_2 ..

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 68689850 від 01.08.2023, прийняте державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Нововолинської міської ради Вітковською О. П. на підставі договору оренди землі, укладеного між Фермерським господарством «Вест-Агро» і ОСОБА_2 ..

Стягнуто з ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Вест-Агро» на користь СГПП «Ромашка» по 2 684 грн з кожного витрат по сплаті судового збору.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до Сільськогосподарського приватного підприємства «Ромашка» про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 від імені відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та задовольнити зустрічний позов.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач СГПП «Ромашка», посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подали.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав і просить її задовольнити. Уточнив, що рішення суду першої інстанції ними оскаржується лише в частині відмови у задоволенні зустрічного позову.

Представник позивача СГПП «Ромашка» Чечелюк О. Ю. апеляційну скаргу заперечив і просить залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України).

Рішення суду в частині задоволення первісного позову сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом і не переглядається.

Судом встановлено, що 15.01.2009 між СГПП «Ромашка» і ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис 16.06.2009 за № 49. Предметом цього договору була належна ОСОБА_4 земельна ділянка площею 2,08 га, яка розташована на території Березовичівської сільської ради Володимирського району Волинської області, кадастровий номер :07:001:0755 (а.с.6-7).

На день укладення договору земельна ділянка належала ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ № 027294 (а.с.10).

Земельна ділянка передана позивачу СГПП «Ромашка» у користування відповідно до акту приймання-передачі від 15.03.2009 (а.с.9).

Відповідно до пункту 8 договору оренди землі від 15.01.2009 цей договір укладено строком на 15 років.

Згідно із пунктом 43 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір було зареєстровано у Державному реєстрі земель 16.06.2009, а тому набрав чинності саме з 16.06.2009 і строком до 16.06.2024 (а.с.7-зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.51).

Після його смерті, на підставі виданого 10.11.2022 свідоцтва про право на спадщину за заповітом відповідач ОСОБА_2 став власником спірної земельної ділянки (а.с.52).

Згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на 2009 рік) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Аналогічні положення визначено і в ч. 5 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у діючій редакції.

Як погодили сторони у пункті 40 договору оренди землі від 15.01.2009, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, не переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем (а.с.7).

У цій справі право власності на орендовану земельну ділянку перейшло до ОСОБА_2 не у розумінні взагалі «другої особи», а як до спадкоємця у зв`язку зі смертю фізичної особи-орендаря ОСОБА_4 , а тому до застосування підлягає абзац 2 пункту 40 договору.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. 39 договору оренди землі від 15.01.2009 розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є не виплата орендної плати.

Письмову заяву про розірвання договору оренди землі з підстав переходу до нього права власності на земельну ділянку та невиплати орендної плати ОСОБА_2 надіслав СГПП «Ромашка» 29.09.2023 (а.с.85).

СГПП «Ромашка» 05.10.2023 надіслало ОСОБА_2 відповідь на заяву із спростуваннями його вимог (а.с.158-162).

Із наданих суду доказів податкової звітності за 4 квартал 2022 року підтверджено виплату ОСОБА_2 орендної плати за 2022 рік /порядковий номер 23 з його реєстраційними даними/ (а.с.153-157).

А станом на 29.09.2023 ще не настав строк виплати орендної плати за 2023 рік.

Разом із тим, СГПП «Ромашка» у своїй відповіді запропонувало ОСОБА_2 звернутися до представників підприємства для отримання коштів.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 не звернувся до підприємства, а також не надав будь-яких даних для перерахування коштів на відповідні його рахунки.

Ураховуючи наведені обставини, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування рішення суду в оскаржуваній частині, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

15 липня 2024 року через систему «Електронний суд» до Волинського апеляційного суду надійшла заява СГПП «Ромашка» про стягнення із ОСОБА_2 понесених підприємством судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 грн.

Цю заяву в судовому засіданні підтримав представник позивача та просить її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кірносов О. О. не заявив заперечень щодо заявленого до стягнення розміру цих судових витрат.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

У цій справі ОСОБА_2 є позивачем за зустрічним позовом, а тому заявлені до стягнення витрати підлягають відшкодуванню ним.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , подану від його імені представником ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 травня 2024 року в оскаржуваній частині про відмову в зустрічному позові залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Сільськогосподарського приватного підприємства «Ромашка» 10 000 (десять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді