ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7457/24 Справа № 192/486/24 Суддя у 1-й інстанції - Тітова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Деркач Н.М., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики ,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Солонянського районного суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 06 серпня 2021 року у розмірі 2 000 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто витрати по оплаті судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Повернуто ОСОБА_1 переплачену суму судового збору в розмірі 242 грн 24 коп.

Призначено розгляд про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи в судовому засіданні з викликом сторін, позивачу встановлено строк до 03 червня 2024 року для подання доказів на підтвердження понесених витрат пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення щодо вирішення питання стягнення витрат на правову допомогу у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Зазначена заява призначена до розгляду у зв`язку із клопотанням представника позивача в судовому засіданні 29.05.2024 року про вирішення питання стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у попередньому розрахунку судових витрат при зверненні представником позивача в інтересах позивача з позовом до суду зазначено, що з моменту надання ОСОБА_1 правничої допомоги, захисту його порушених прав та інтересів у зв`язку стягненням боргу за договором позики від 15.11.2020 року ним понесено та планується понести такі судові витрати: - судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,2 гривень; - оплата гонорару адвоката Макаренко О.А. за надання правової (правничої) допомоги в розмірі 15 000 гривень; - оплата послуг операторів поштового зв`язку у розмірі 300 гривень.

У судовому засіданні 29 травня 2024 року представник позивача заявив усне клопотання про надання часу для долучення доказів судових витрат на правничу допомогу. Зазначене підтверджено протоколом судового засідання від 29 травня 2024 року запис №19 о 10:15:17 (а.с.44 зворот).

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 06 серпня 2021 року у розмірі 2 000 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто витрати по оплаті судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. Повернуто ОСОБА_1 переплачену суму судового збору в розмірі 242 грн. 24 коп.

Призначено розгляд про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи в судовому засіданні на 06 червня 2024 року о 15.00 з викликом сторін, позивачу встановлено судом строк до 03 червня 2024 року для подання доказів на підтвердження понесених витрат пов`язаних з розглядом справи.

31.05.2024 року представником позивача адвокатом Макаренком О.А. до суду подано електронну заяву про стягнення з відповідача на користь позивача 15000 грн. судових витрат на професійну правову допомогу.

Разом з електронною заявою від 31.05.2024 суду надано копії наступних документів: договору про надання правової допомоги від 05 березня 2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , акт здачі-приймання робіт (надання юридичних послуг) від 30.05.2024, квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 05.03.2024 про сплату 2 000 грн., від 23.03.2024 про сплату 4500 грн., від 30.05.2024 про сплату 3 000 грн. та платіжна інструкція від 08.03.2024 про сплату 1500 грн.

Згідно з договором про надання правової допомоги від 05 березня 2024 року його предметом є надання правової допомоги у справі про стягнення боргу за договором позики від 06.08.2021 укладеного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з п.4.1 договору від 05.03.2024 за послуги, що надаються адвокатом клієнт сплачує гонорар у розмірі 15 000 гривень.

Згідно з актом здачі-приймання робіт (надання юридичних послуг) від 30.05.2024 в рамках укладеного договору надані наступні послуги:

- 05.03.2024 усна юридична консультація з питань стягнення боргу за договором позики від 06.08.2021;

- 07.03.2024 підготовка позовної заяви до Солонянського районного суду Дніпропетровської області;

- 12.04.2024 підготовка клопотання про участь в судовому засіданні представника;

- 29.05.2024 участь в судовому засіданні;

- 30.05.2024 підготовка заяви про долучення доказів судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат на надання правової (правничої) допомоги в розмірі 15 000 гривень був фіксований, узгоджений між позивачем та його представником 05.03.2024 до пред`явлення позову, усна заява представника в судовому засіданні 29.05.2024 не містила обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, як не містить таких причин і заява про долучення доказів понесених витрат від 31.05.2024.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання судових витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Така практика узгоджується із додатковою постановою ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Оскільки, представник позивача зробив усну заяву про подання доказів витрат на правову допомогу у судовому засіданні 29 травня 2024 року, та враховуючи те, що суд призначив розгляд про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи в судовому засіданні з викликом сторін, та встановив позивачу строк до 03 червня 2024 року для подання доказів на підтвердження понесених витрат пов`язаних з розглядом справи, колегія суддів приходить до висновку, що представник позивача подав у строк визначений судом заяву від 31.05.2024 року про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Н.М. Деркач

І.А. Єлізаренко