Справа № 489/4544/23
Провадження № 2/489/200/24
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Обуховської Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,

встановив:

В серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

Свої вимоги мотивувала тим, що 04.04.2021 між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до умов якого позивач продала, а відповідач купив автомобіль Toyota Rav 4, 2015 р.в., державний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_2 вважає, що вказаний договір підлягає визнанню недійсним, оскільки був підписаний не покупцем ОСОБА_1 , а його сином ОСОБА_3 , на той час чоловіком позивача. Підписання договору відбувалось в приміщенні ТСЦ, де позивач поставила свій підпис, а замість покупця договір підписав ОСОБА_3 . Позивач вважає, що вказане є порушенням діючого законодавства, а саме ч. 2 ст. 203 ЦК України.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 звернулась із даним позовом до суду, відповідно до якого просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу № 4841/2021/2521857 транспортного засобу від 08.04.2021.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.08.2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області відомості щодо власника автомобіля Toyota Rav 4, 2015 р.в., державний номер НОМЕР_1 .

31.08.2023 витребувані відомості надійшли на адресу суду.

18.10.2023 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Обуховської Р.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Зазначає, що позивач не надала до суду жодного доказу та вмотивованого обґрунтування, чим саме порушено її право та чому слід визнати договір купівлі-продажу недійсним.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.11.2023 витребувано у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (Філія ГСЦ МВС) оригінал договору купівлі-продажу 4841/2021/2521857 транспортного засобу від 08.04.2021, а саме автомобіля TOYOTARAV4, 2015 р.в., номерний знак НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; витребувано у Миколаївської міської ради реєстраційну справу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; витребувано у Головного управління ДПС в Миколаївській області реєстраційну справу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

08.12.2023 витребувані відомості надійшли на адресу суду від Головного управління ДПС в Миколаївській області.

Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області (Філія ГСЦ МВС) надав на адресу суду витребуваний оригінал оскаржуваного договору 11.12.2023.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2023 по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі 10. Місцезнаходження і реквізити сторін «Покупець: ОСОБА_1 » у договорі купівлі-продажу № 4841/2021/2521857 транспортного засобу від 08 квітня 2021 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 чи іншою особою? Проведення експертизи доручено експерту Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

16.01.2024 на адресу суду від Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи. А саме експерт просить надати 10-15 вільних зразків підпису ОСОБА_1 , щоб розрив у часі виконання зразків та досліджуваного документу був мінімальним (2017-2023 роки).

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.01.2024 поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

12.03.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Обуховської Р.В. на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі. Згідно вказаних пояснень представник позивача зазначає про те, що в зв`язку із введенням воєнного стану та військовою агресією з боку Російської Федерації ОСОБА_1 був змушений виїхати за межі України. З 14.03.2022 та дотеперішній час він проживає у Швейцарії. Крім того у відповідача погіршився стан здоров`я, він потребує оперативного втручання (пухлина правого передпліччя). В той же час, відповідач з`явився до суду для відібрання в нього зразків підписів, надав наявні в нього оригінали документів, які містять вільні зразки його підписів, тобто зробив все можливе для того, щоб судова почеркознавча експертиза була виконана.

12.03.20.24 Ленінським районним судом м. Миколаєва задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 та призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, в межах наданих документів. Проведення експертизи доручено експерту Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 , згідно рахунку експертної установи.

20.03.2024 на адресу суду від Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов рахунок № 24-1418 (18) від 18.03.2024 за проведення експертизи, який 21.03.2024 було направлено на адресу позивача ОСОБА_2 та її представника адвоката Білецького О.П. Зі зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що представник позивача отримав рахунок за проведення експертизи 03.04.2024 (а.с. 174).

13.05.2024 від Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на адресу суду надійшло повідомлення про невиконання експертизи, оскільки станом на 07.05.2024 рахунок за її проведення оплачено не було. Матеріали цивільної справи № 489/4544/23 повернуто до суду без виконання експертизи.

У відповідності до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024 провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 поновлено, призначено підготовче судове засідання.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.06.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та її представники не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Обуховська Р.В. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

08.04.2021 між ОСОБА_4 (після розірвання шлюбу Клопотова) та ОСОБА_1 був укладений Договір купівлі-продажу № 4841/2021/2521857 транспортного засобу, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов`язалась передати у власність ОСОБА_1 транспортний засіб марки Toyota, модель Rav4, 2015 р.в., колір сірий, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_3 (а.с. 4).

Згідно п. 2.1 договору передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна.

У відповідності до п. 3.1 договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 120 000,00 грн.

Положеннями п. 10 договору купівлі-продажу продавцем за договором є ОСОБА_4 , покупцем ОСОБА_1 . В договорі містяться власноручні підписи сторін.

Відповідно до повідомлення Філії ГСУ МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області від 21.08.2023 від 31/3023-14-2023 автомобіль Toyota, модель Rav4, 2015 р.в., номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб має номерний знак НОМЕР_4 (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтями 6, 11 та 12 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень статті 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.

Отже, предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме.

Відповідно до частини п`ятої даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, з наведено можна дійти висновку про те, що укладений правочин є правомірним, за виключенням прямої вказівки закону про його правомірність чи визнання його таким за рішенням суду.

При цьому, останні вимоги повинен ініціювати та довести позивач.

Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права (статті 12, 81 ЦПК України).

В обґрунтування позовних вимог та як на підставу недійсності оскаржуваного договору позивач ОСОБА_2 посилалась на те, що договір було підписано не покупцем відповідачем ОСОБА_1 , а іншою особою.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2023 по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі 10. Місцезнаходження і реквізити сторін «Покупець: ОСОБА_1 » у договорі купівлі-продажу № 4841/2021/2521857 транспортного засобу від 08 квітня 2021 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 чи іншою особою? Проведення експертизи доручено експерту Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. При цьому в розпорядження експерта було надано експериментальні зразки підписів ОСОБА_1 , надані ним особисто в приміщення суду, а також:

-оригінал договору купівлі-продажу № 4841/2021/2521857 транспортного засобу від 08 квітня 2021 року, наданий Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Миколаївській області;

-оригінал заяви для фізичних осіб (суб`єктів підприємницької діяльності від 02.11.2006;

-оригінал заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 02.11.2006;

- оригінал корінця свідоцтва серії НОМЕР_5 ;

- оригінал звіту суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за четвертий квартал 2006 року;

- оригінал заяви від імені ОСОБА_1 від 07.11.2006;

- оригінал звіту суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за перший квартал 2007 року;

- оригінал звіту суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за другий квартал 200_ року;

- оригінал звіту суб`єкта малого підприємництва фізичної особи платника єдиного податку за третій квартал 2002 року;

- оригінал договору купівлі-продажу № 4841/2021/2521857 транспортного засобу від 08 квітня 2021 року, що залишився при підписанні у відповідача;

-оригінал договору купівлі-продажу № 4845/2020/2332987 транспортного засобу від 08.12.2020 року, укладений між ОСОБА_5 як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем;

- оригінал тарифів за користування системою Фінансовий портал для клієнта-фізичної особи у філії АТ «Укрексімбанк», що містить підпис ОСОБА_1 .

Проте на адресу суду від Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи. А саме експерт просив надати 10-15 вільних зразків підпису ОСОБА_1 , щоб розрив у часі виконання зразків та досліджуваного документу був мінімальним (2017-2023 роки).

Будь-яких клопотань позивачем ОСОБА_2 та її представниками про витребування документів, які містять вільні зразки підписів відповідача ОСОБА_1 заявлено не було. В той же час позивач та її представник наполягали на призначенні судової почеркознавчої експертизи виходячи з матеріалів, наявних у суду.

12.03.20.24 Ленінським районним судом м. Миколаєва задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 та призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, в межах наданих документів. Проведення експертизи доручено експерту Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 , згідно рахунку експертної установи.

20.03.2024 на адресу суду від Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов рахунок № 24-1418 (18) від 18.03.2024 за проведення експертизи, який 21.03.2024 було направлено на адресу позивача ОСОБА_2 та її представника адвоката Білецького О.П. Зі зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що представник позивача отримав рахунок за проведення експертизи 03.04.2024 (а.с. 174). Від позивача ОСОБА_2 поштове відправлення повернулось на адресу суду не врученим за закінченням терміну зберігання (а.с. 175).

13.05.2024 від Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на адресу суду надійшло повідомлення про невиконання експертизи, оскільки станом на 07.05.2024 рахунок за її проведення оплачено не було. Матеріали цивільної справи № 489/4544/23 повернуто до суду без виконання експертизи.

За таких обставин, належних, достовірних та неспростовних доказів на підтвердження того, що підпис від імені відповідача ОСОБА_1 на оскаржуваному договорі купівлі-продажу було виконано не ним, а іншою особою позивачем не надано.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно з частини 1статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При ухваленні рішення суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77-78, ч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі № 235/499/17 зазначено, що аналіз норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що посилання позивача на те, що оскаржуваний договір купівлі-продажу підписаний не відповідачем ОСОБА_1 , а іншою особою, не підтвердженні достовірними, достатніми та неспростовними доказами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними, необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що у зв`язку з тим, що представником відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні 29.07.2024 зроблено заяву про надання доказів розміру судових витрат після ухвалення рішення, на підставі ч. 2 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати слід призначити судове засідання та встановити строк для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовити.

Для вирішення питання про судові витрати, понесені відповідачем, на професійну правничу допомогу призначити судове засідання на 09 серпня 2024 року на 09:00 год.

Встановити відповідачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат, який не може перевищувати п`яти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 29.07.2024.

Суддя Г.А. Микульшина