Справа № 676/6020/22
Номер провадження 2/676/178/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.,

з участю секретаря Михайловської І.А.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 16 листопада 2021 року на перехресті вулиць Данили Галицького - Огієнка у м. Кам`янці-Подільському відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля NISSANLLeaf д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 застрахована ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом АТ/1261751. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06.12.2021 р. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинення даного ДТП. Відповідно Звіту № 44-В/10/50 про визначення вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 81 435,21 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали. Вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали) 44 633,68 грн. Тобто ПДВ на запасні частини і матеріали страховиком відповідача визначено в розмірі 4467,28 грн. = (44633,68 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали) 40 166,40 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля без ПДВ). Таким чином різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Skoda Fabia і вартістю матеріального збитку, відшкодованого страховою компанією, становить 36 801,53 грн. без ПДВ. Просить стягнути з відповідача різницю вартості відновлювального ремонту транспортного засобу і вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля в сумі 36 801,53 грн. та інфляційні втрати, 3% річних з моменту пред`явлення позову по ухвалення рішення у справі.

Рух справи.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2022 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

В суді представник відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, оскільки різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу SkodaFabia і вартістю матеріального збитку, відшкодованого страховою компанією, яку просить стягнути позивач в розмірі 36 801,53 грн. не доведена, тому стягненню не підлягає.

Представник третьої особи ПАТ «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з`явився, повідомлений своєчасно та належним чином, судовою повісткою, пояснення на позов не подав.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 16 листопада 2021 року о 17 год. 10 хв. в м. Кам`янці-Подільському по вул. Огієнка, Хмельницької області, керуючи транспортним засобом NISSAN Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя з вул. Д.Галицького на заборонений (червоний) сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем марки Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Д.Галицького на зелений сигнал світлофора. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.8.7.3 є Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 грудня 2021 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та призначено покарання у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля NISSAN Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у АТ «СГ «ТАС» за полісом №АТ1261751 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до звіту № 44-D/10/50 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28.01.2022 р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу колісного транспортного засобу Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-трансопртної пригоди станом на 16.11.2021 р. складає 44 633,68 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали).

Різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_2 і вартістю матерілаьного збитку, відшкодованого страховою компанією становить 36 801,53 грн. без ПДВ.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 вказував, що з відповідача має бути стягнуто залишок суми страхового відшкодування, як із винної в ДТП особи.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ч. 1 ст. 22 ЦК України зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 1 статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованогоу порядку, встановленому законодавством.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Висновки суду.

Сторонами у справі не оспорюються обставини ДТП, предметом спору є недостатність суми страхового відшкодування у розмірі 36 801,53 грн. без ПДВ для відновлення становища пошкодженого майна позивача.

Відносини між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) суд касаційної інстанції дійшов таких висновків: виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Враховуючи викладене, правильним є висновок апеляційного суду про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляд і іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно постанови Кам`янець-Подільського міськраойнного суду Бичинський Д.С. є винуватцем ДТП, яка мала місце 16 листопада 2021 р. за участю трансопртних засобів позивача та відповідача.

Наявність різниці між виплаченою страховою сумою та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, який є фактичним розміром шкоди, підтверджується звіту № 44-D/10/50 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28.01.2022 р., який є належним доказом по справі та не був спростований стороною відповідача.

В даному випадку, згідно до положень ст. 1194 ЦК України, позивач має право на відшкодування в повному обсязі реальної вартості понесених витрат, тому стягнення судом першої інстанції різниці між сумою фактичних витрат та виплаченою сумою страхового відшкодування з винної особи - ґрунтується на законі.

Оскільки АТ «СГ «ТАС» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному ст. 29 вищевказаного Закону - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, такі збитки покладаються на відповідача як на особу, що застрахувала свою відповідальність у в порядку ст. 1194 ЦК України, - в разі недостатності страхової виплати сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та здійсненим страховим відшкодуванням.

Стосовно вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Враховуючи, що грошове зобов`язання перед позивачем, у відповідача виникне із набранням законної сили рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача 36 801,53 грн. матеріальних збитків, тому вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є передчасними та не підлягають задоволеню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користьпозивача 992,40 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 різницю вартості відновлювального ремонту транспортного засобу і вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля в сумі 36 801,53 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

В решті позову відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», ,юридична адреса: просп. Перемоги, 65, м. Київ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 березня 2024 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.