МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа 521/3139/24
Номер провадження 2о/521/204/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

заявник : ОСОБА_1

заінтересовані особи : ОСОБА_2

МАЛИНОВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У МІСТІ ОДЕСІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА)

предмет заяви : встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту розірвання шлюбу.

Заявник стверджувала, що вказаний факт сам по собі є юридичними, оскільки тягне припинення прав подружжя.

Шлюб розірваний за рішенням Куйбишевського районного суду м.Донецька 10.07.2014 року.

Разом із тим, виконати рішення не представляється можливим, оскільки територія м.Донецька є тимчасово окупованою, а цивільна справа №259/4762/14 ц для належного оформлення копії рішення суду до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передана.

Встановлення факту не пов`язано із наступним вирішенням спору про право.

Іншого способу захисту порушеного права, окрім звернення із даною заявою до суду не має.

Заявник в процесі розгляду справи судом заяву підтримала.

Заінтересовані особи заперечень проти задоволення заяви не надали.

Достовірність наданих заявниками доказів посвідчена адвокатом Албул Т.В. (адвокатське свідоцтво № 003051 від 20.09.2017 року Ради адвокатів Одеської області).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Юридичні факти, які встановлюються судом прямо передбачені ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч. 2 вказаної норми закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

В порядку частини 3 ст. 9 закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують:

- факт народження

- факт смерті

- факт реєстрації

- факт розірвання шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Міжнародний суд ООН у своїй практиці щодо окупованих територій сформулював «Намібійські винятки», відповідно до яких документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання призведе до серйозних порушень або обмежень прав громадян.

Цей принцип розвинений у практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, ЄСПЛ у низці рішень вказав, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] є далеким від абсолютного, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Розгляд державними органами документів, виданих окупаційною владою, не означає автоматичного визнання такої влади.

Водночас, держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території перебуває під ефективним контролем іншої держави.

Зазначене узгоджується із статтею 315 ЦПК України, за якою суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Документи, видані органами та установами (зокрема, закладами реєстрації актів цивільного стану), що розташовані на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братись до уваги судом і оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку ст. 315 ЦПК України.

Вказані висновки суду узгоджуються, зокрема, із Постанова Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 759/1443/22.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України (паспорти 002497684, серії ВК 621399).

19.03.2014 року заявниками зареєстрований шлюб (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

10.07.2014 року рішенням Куйбишевського районного суду м.Донецька, справа 259/4762/14ц шлюб розірваний.

Судове рішення оприлюднено в ЄДРСР 14.07.2014 року.

Виконати рішення не представляється можливим, оскільки територія м.Донецька є тимчасово окупованою, а цивільна справа №259/4762/14 ц для належного оформлення копії рішення суду до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області фактично не передана.

Доводи заявника та надані нею докази заінтересованими особами не спростовані.

Від встановлення факту залежить припинення заявником прав подружжя.

Іншого способу відновлення порушеного права заявник не має (лист Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 № 05-07/13/2020).

Встановлення юридичного факту не пов`язано із послідуючим вирішенням спору про право.

При таких обставинах, суд вважає, що вищевказаний факт є юридичним, доведеним в процесі розгляду справи, спосіб захисту порушеного права обраний заявниками правильно, відповідає суті права.

Керуючись Розділом IV ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Заяву - задовольнити.

Встановити юридичний факт розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рішенням Куйбишевського районного суду м.Донецька від 10.07.2014 року, справа 259/4762/14-ц.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 05.06.2024 року.

22.05.24