КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7786/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Косяк Наталії Вікторівни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року у складі судді Сенюти В.О.,

у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» суму боргу, яка була передана під час підписання договору факторингу на загальну суму заборгованості за кредитним договором № від 10 липня 2019 року в сумі 37 275 грн 84 коп, з яких: 24 364 грн 92 коп - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 3 грн 30 коп - сума заборгованості за відсотками по кредиту, 12 907 грн 62 коп - сума по сплаті комісії по кредиту;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» понесені витрати в розмірі 2 684 грн сплаченого судового збору та 5 000 грн сплачені витрати на правову допомогу.

Позов обґрунтовано тим що 10 липня 2019 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 37 000 грн, строком до 10 липня 2023, зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом - 2,15 % від суми кредиту та сплатою фіксованої процентної ставки - 0,01% річних, а повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів. Відповідач, підписуючи кредитний договір, заявив та гарантував, що ознайомлений із паспортом кредиту та проінформований про умови кредитування у тому числі з умовами відповідальності, при цьому надав згоду на відступлення прав вимоги за кредитним договором.

17 грудня 2021 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Аваліст» укладено договір факторингу №17/12/21, що підписаний електронним підписом, відповідно до якого Банк передав новому кредитору право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості на підставі чого новий кредитор одержав право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.

Таким чином 17 грудня 2021 року до позивача перейшли права вимоги по кредитному договору № від 10 липня 2019 року у розмірі 37275 грн 84 коп.

Зважаючи на те, що всупереч вимогам вказаного кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення суми заборгованості не виконав, жодного платежу з моменту отримання права вимоги до відповідача - не здійснено. Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій з моменту отримання права вимоги по договору факторингу.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокатКосяк Н.В. в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст»,посилаючись на незаконність заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року, просить скасувати його та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» в повному обсязі; вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 17 грудня 2021 року до позивача перейшли права вимоги по кредитному договору № від 10 липня 2019 року у розмірі 37 275 грн 84 коп.

Вказує, що 17 грудня 2021 року АТ «ОТП БАНК» направив СМС повідомлення відповідачу про відступлення права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «АВАЛІСТ».

Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що при вирішенні спору спростувати доводи позову покладається на відповідача, а не на суд, особливо при заочному порядку розгляду справи. Відповідачем не надано належних доказів в розумінні ст. 77 ЦПК України на підтвердження погашення заборгованості, а також не надав будь-яких доказів щодо спростування спростування розрахунку позивача.

Крім того, в оскаржуваному рішенні застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 356/1635/16-ц (провадження № 61-25342 св 18), від 18 вересня 2019 року у справі № 153/1334/16 (провадження № 61-16362 св 18), від 29 липня 2020 року № 753/10779/16-ц (провадження № 61-39196 св 18), від 03 березня 2021 року у справі № 173/436/18 (провадження №61-15104 св 19).

Вказує, що ТОВ «ФК «АВАЛІСТ» понесло і очікує понести у зв`язку із розглядом справи судові витрати, які становить судовий збір за подання позовної заяви - 2 684 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги 4 026 грн; витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 5 000 грн та витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 7 000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність кредитної заборгованості та її розмір, твердження позивача ґрунтуються на припущеннях, відтак, не можуть бути прийняті судом як докази на підтвердження дійсних обставин справи, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Судом встановлено, що 10.07.20219 між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , відповідно до п. 1 умов якого АТ "ОТП Банк" надає позичальнику кредит, а позичальник отримує на наступних умовах: розмір, валюта та цільове використання кредиту 37 000 грн на споживчі цілі; загальний розмір кредиту: 37 000 грн; дата остаточного повернення кредиту 10.07/2023; строк на який надається кредит визначено графіком платежів; річна база нарахування процентів для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та календарному році; комісія за управління кредитом- щомісячно, у розмірі 2,15 % від суми кредиту (а.с. 6).

Протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись; фіксована процентна ставка у розмірі 0,1 % річних (п. 1.2).

Пунктом 1.3 кредитного договору встановлено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого зазначені у Додатку № 1 до Кредитного договору.

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (пункту 1 частини другої).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За правилом частини 2 статті 1046 ЦК України, положення якої застосовується до відносин за кредитним договором, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом пункт 1.4 кредитного договору датою (моментом) надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку.

Підписанням Кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що:….3) Позичальник отримав Кредит на сприятливих для нього умовах;….5) Послуги Банку пов`язані із видачою Кредиту отримав у повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу послуг, відсутні.

В свою чергу, 17.12.2021 між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "ФК "Аваліст" укладено договір факторингу № 17/12/21, умовами якого встановлено, що первісний кредитор передає, новий кредитор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (пункт 1.1. Договору факторингу) (а.с. 7-11).

За договором факторингу новий кредитор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (пункт 1.3. Договору факторингу).

Відомості про боржників і розмір грошового зобов`язання кожного з них зазначається в реєстрі боржників.

17.12.2021 складений і підписаний акт приймання передачі, згідно з яким АТ "ОТП Банк" передав, а ТОВ "ФК "Аваліст" прийняло згідно з вимогами п. 8.3. договору факторингу від 17.12.2021 № 17/12/21 реєстр боржників № 1.

Згідно із витягом з реєстру боржників заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № від 10.07.20219 станом на 17.12.2021 становить 37 275 грн 84 коп, з яких: 24 364 грн 92 коп - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 3 грн 30 коп - сума заборгованості за відсотками по кредиту, 12 907 грн 62 коп - сума по сплаті комісії по кредиту (а.с. 15).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За правилом статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли за кредитним договором № від 10.07.20219, укладеним між АТ "ОТП БАНК" та ОСОБА_1 , а після відступлення права вимоги за цим договором АТ "ОТП БАНК" позивачу на умовах договору факторингу № 17/12/21 від 17.12.2021.

Унаслідок невиконання зобов`язання за кредитним договором заборгованість відповідачки станом на 17.12.2021 (дату укладення договору факторингу 17/12/21 від 17.12.2021) становить 37 275 грн 84 коп.

Доказів виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять і відповідачем суду не надано.

При цьому до апеляційної скарги позивачем долучено заяву на видачу готівки від 10.07.2019 ОСОБА_1 на суму 37 000 грн (а.с. 71).

Окрім того, апеляційний суд враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), згідно яких у разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідач не надав суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника.

Згідно з позицією Верховного Суду в постанові від 08 липня 2020 року по справі № 464/4985/15-ц визначено, що твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

У постанові від 02 липня 2020 року в справі № 753/16745/15-ц Верховним Судом підтримано позицію суду апеляційної інстанції про те, що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору, а тому є належним доказом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача заявленої заборгованості у повному обсязі.

Щодо витрат на правничу допомогу, то судова колегія виходить з такого.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 листопада 2022 року у справі ; 910/7310/20.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що адвокат Косяк Н.В. надавала позивачу ТОВ "ФК "Аваліст" правову допомогу на підставі договору про надання правової допомоги № 07/23, укладеного 14.02.2023 між АБ "Наталії Косяк" та ТОВ "ФК "Аваліст", відповідно до умов якого оплата послуг (гонорару) проводиться шляхом 100 відсоткової оплати за кожну окрему судову справу в розмірі 5 000 грн за першу інстанцію, оплата перераховується на банківський рахунок виконавця (а.с. 17).

Згідно із актом № від 10.10.2023 приймання передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 07/23 від 14.02.2023, сторони підтверджують, що у період з 29.09.2023 по 10.10.2023 надано послуги у повному обсязі. Сторони претензій один до одного не мають. Характер правничої допомоги: ознайомлення з матеріалами справи у тому числі доказами, наданими клієнтом - 1 година; формування правової позиції клієнта щодо позовної заяви про стягнення заборгованості - 1 година; складання позовної заяви (аналітика та новели законодавства, судова практика у питаннях здійснення позовної роботи щодо стягнення заборгованості) - 3 години; формування пакету документів та виготовлення копій до позовної заяви та направлення документів засобами поштового зв`язку - 2 години, всього 5 000 грн (а. с. 20).

Відповідно до платіжної квитанції № 219 від 10.10.2023 ТОВ "ФК "Аваліст" перерахувало АБ "Наталії Косяк" 5 000 грн за надання правничої допомоги згідно з актом № від 10.10.2023 (а.с. 21).

Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції позивача представляла також адвокат Косяк Н.В. на підставі ордеру Серія АІ № 1531588 та договору № 07/23 від 14.02.2023. В апеляційній скарзі просила стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі "East|West Alia№ce Limited" проти України", заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/ 19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, усі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які звертає увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт перший частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/ 19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц.

Як слідує з матеріалів цивільної справи позивач на підтвердження витрат з оплати правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, окрім договору № 07/23 від 14.02.2023 та ордеру доказів не долучено.

Разом з тим у вказаному договорі визначено, що гонорар за оплату послуг в суді апеляційної інстанції складає 7 000 грн.

Зі справи убачається, що представником позивача подано лише апеляційну скаргу. При цьому позиція позивача з часу розгляду справи судом першої інстанції не змінилась. Судові засідання у справі не проводились. Справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Тобто, обсяг наданої представником позивача правничої допомоги фактично обмежується складанням апеляційної скарги.

Із змісту правової позиції Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22 вбачається, що при визначенні витрат на правову допомогу слід враховувати наступне: чи змінювалася правова позиція у справі в судах першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткове джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги.

Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20.

Таким чином, з урахуванням обсягу та складності наданих адвокатом послуг з правничої допомоги протягом апеляційного перегляду справи, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, судова колегія вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аваліст" підлягають стягненню судові витрати за надання правничої допомоги під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 000 грн.

Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи завдання цивільного судочинства щодо забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору, ціну позову, складність справи, значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо, - колегія суддів дійшла висновку, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн за першу інстанцію та 2000 грн за апеляційну інстанцію, а всього 7 000 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6710 грн - 2 684 грн за подання позовної заяви та 4026 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Косяк Наталії Вікторівни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» задовольнити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аваліст" - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аваліст" (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 10А) заборгованість за кредитним договором № від 10 липня 2019 року в сумі 37 275 грн 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аваліст" (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 10А) 6710 грн судового збору та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 7000 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: