Справа № 466/7771/23
Провадження № 2-о/466/18/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

присяжних Головчак І.А.

Білоус Л.А.

при секретарі Хомляк О.П.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна

в с т а н о в и в:

25.07.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою в порядку окремого провадження про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована разом з заявником у АДРЕСА_1 .

Донька заявника ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи з дитинства безтерміново, що підтверджено довідкою до акту огляду МСЕК Серії 2-18 АБ №011943 від 23.06.1995 року.

У ОСОБА_2 є хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що вона має обмеження життєдіяльності, не може працювати та виконувати відповідні дії, обмежена у спілкуванні з соціумом, погано контролює свою поведінку.

Крім того вказує, що донька заявника не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги, догляду з боку заявника.

У зв`язку з тим, що донька заявника не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду, тому виникла необхідність у визнанні її недієздатною та встановленні опіки над нею.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду заяві. Просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, подання в порядку ст. 300 ЦПК України суду не надав.

Заслухавши пояснення заявника, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12.04.1979р.н. (а.с.7). Вони разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

Згідно довідки №011943, виданої 23.06.1995 психіатричною МСЕК, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства, безтерміново та потребує постійного стороннього догляду (а. с.8).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2023 року у справі була призначена судово-психіатрична експертиза.

З висновку судово-психіатричного експерта №628 від 31.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним стійким психічним розладом розумовою відсталістю в ступені вираженої дебільності. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки (а.с.37-38).

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У відповідності до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про визнання недієздатною ОСОБА_2 є підставною та підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Стаття 62 ЦК України передбачає, що опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що суду не надано подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то вказана вимога не підлягає до задоволення.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. ст. 258,259,263 - 265, 272, 273, 293, 294, 296, 300 ЦПК України, ст. ст. 39-41 ЦК України, суд

у х в а л и в :

заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатною та встановити над нею опіку.

Строк дії рішення визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.

Судові витрати за проведення судово-психіатричної експертизи - віднести на рахунок держави.

Роз`яснити учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст судового рішення виготовлено 24 липня 2024 року.

Суддя: Ковальчук О.І.

Присяжні: Головчак І.А.

Білоус Л.А.