Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/735/24
Провадження № 2/542/297/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Афанасьєвої Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 15.04.2024 року звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилалася на наступні обставини: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер співмешканець її матері ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,76 га, яка розташована на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Зазначає, що на день смерті ОСОБА_2 вона знаходилась в Канаді, а коли повернулась в Україну, знайшла заповіт, складений ОСОБА_2 на її корсить.

Дізнавшись про існування заповіту, 25 березня 2024 року вона звернулася до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_2 .

Інші спадкоємці за законом або за заповітом спадщину не приймали.

Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що вона пропустила визначений законодавством строк для прийняття спадщини.

Позивачка вважає, що її необізнаність про наявність заповіту, який був складений на її користь, є поважною причиною пропуску строку.

Просила визначити їй додатковий строк строком 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.04.2024 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 13.05.2024 року (а.с.18).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.05.2024 року замінено первісного відповідача Новосанжарську селищну раду Полтавського району Полтавської області на належного відповідача Нехворощанську сільську раду Полтавського району Полтавської області. Витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи №13/2024, що заведена після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні (а.с.40-41).

25.06.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.07.2024 року (а.с. 64).

В судове засідання позивачка не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином (а.с.34-35, 46-47, 66-67).

Представник позивачки адвокат Казаков О.А. в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання (а.с.33,44, 68 ), надавши заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, вказавши, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 60, 71).

Представник відповідача Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 59, 69), надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, вказавши, що позовні вимоги визнають у повному обсязі, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 62).

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 3,76 га, що розташована на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 176505 (а.с. 9).

ОСОБА_2 згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6), помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя ОСОБА_2 складений заповіт, посвідчений 13.08.2021 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Охреєм М.А., реєстровий номер 351, відповідно до якого спадкодавець заповів все своє майно позивачці ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно з довідки виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-27/3-84 від 20.03.2024 року (а.с.10) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та проживав в селі Лівенське Полтавського району Полтавської області до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . В господарстві проживав один.

Відповідно до копії спадкової справи №13/2024, що заведена після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 спадкоємці за законом або за заповітом спадщину не приймали. 25.03.2024 року до нотріальної контори звернулась ОСОБА_1 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

А відповідно до постанови приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довбиша С.М. від 25.03.2024 року позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_2 , через пропуск строку для прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частина 3 ст.1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частити третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Згідно роз`яснень, які викладені у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19), від 26 лютого 2020 року у справі №286/27/18 (провадження №61-39817св18).

Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

У постанові від 20 жовтня 2021 року у справі №405/7111/19 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

У постанові від 30 вересня 2020 року у справі №736/586/16-ц Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Короткочасна хвороба, тяжкий матеріальний стан спадкоємця як причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть бути визнані поважними, оскільки самі по собі ці обставини без встановлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 липня 2021 року у справі №405/7058/19, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиноюпропуску строкудля прийняттяспадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 як на підставу своїх порушених прав зазначила, що строк для подання заяви про прийняття нею спадщини пропущений з поважних причини, так як вона на день смерті ОСОБА_2 перебувала за кордоном, а саме в Канаді, що перешкоджало їй вчасно подати заяву до нотаріуса про прийняття на спадщини. Крім того вона не знала про існування заповіту, складеного ОСОБА_2 на її користь та виявила його лише після повернення в Україну в березні 2024 року.

На підтвердження перебування за кордоном на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачкою надана копія закордонного паспорту з відмітками про перетин кордону, з яких вбачається, що вона з лютого 2023 року по березень 2024 року перебувала за межами України (а.с. 11).

Після повернення в Україну 10.03.2024 року, 25.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса.

Проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що пропущений позивачкою строк для для прийняття спадщини є нетривалим, на час смерті ОСОБА_2 та, відповідно, на час відкриття спадщини, вона перебувала за межами України, що перешкоджало своєчасній подачі відповідної заяви, а повернувшись та виявивши наявність заповіту складеного ОСОБА_2 , на її користь (про існування якого їй не було відомо), позивачка в стислі строки (15 днів) звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача поважних причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 та визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини строком 3 місяці, який є необхідним та достатнім з точки зору добросовісності і розумності та з урахуванням особливих умов реалізації цього права.

На підставі ст.ст. 1270,1272 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - 3 (три) місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: адвокат Казаков Олег Анатолійович, адреса робочого місця адвоката: вул.Покровська, буд.16, м.Решетилівка, Полтавського району Полтавської області;

відповідач: Нехворощанська сільська рада Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул.Миру, 3, с.Нехвороща, Полтавського району, Полтавської області.

Повний текст рішення складений 23 липня 2024 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва