Справа № 449/1010/22
У Х В А Л А

Судового засідання

"24" липня 2024 р. м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

судді: Гуняк О.Я.,

за участю секретаря судових засідань: Тивонюка С.Р.

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в

м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області та Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про скасування державної реєстрації земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки та припинення права власності на земельні ділянки,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області та Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про скасування державної реєстрації земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки та припинення права власності на земельні ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні заявила клопотання про застосування зустрічного забезпечення, в порядку ст. 154 ЦПК України. Просить визначити позивачці ОСОБА_2 розмір зустрічного забезпечення в розмірі 100 000 (сто тисяч гривень) та зобов`язати сплатити позивачку вказану суму на депозитний рахунок суду у строк, передбачений пунктом 8 статті 154 ЦПК України. Зазначила, що сторона відповідача не має юридичних можливостей витребувати відомості про майновий стан позивача для подальшого надання цих відомостей до суду. Зустрічне забезпечення має слугувати гарантією відшкодування відповідачу ОСОБА_3 збитків, які можуть бути спричинення забезпеченням позову.

Покликається на те, що ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.10.2022р. заяву ОСОБА_2 , про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0350 площею 0,1295 га. Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0351 площею 0,0902га. Зазначила, що в ухвалі про забезпечення позову питання зустрічного забезпечення позову не вирішувалося.

Вважає, що безпідставними позовами з 2019року ОСОБА_2 втручається у приватне життя відповідача ОСОБА_3 та його родини, перешкоджає власнику у розпорядженні своїм майном, а саме земельною ділянкою та розташованими на ній будинком і спорудами, що перебувають у юридичній єдності, як цілісний комплекс. Неправомірними діями позивачка перешкоджає у проведенні реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1 та території належних ОСОБА_3 двох земельних ділянок, встановленню їх твердих меж та зведенню огорожі. Звертає увагу суду на те, що застосовані судом заходи забезпечення позову позивачка ОСОБА_2 використовує як своє необмежене право і спосіб контролювати користування ОСОБА_3 земельними ділянками і прибудинковими територіями тільки в таких межах і в такий спосіб, як встановлює сама позивачка, в противному випадку ОСОБА_2 викликає поліцію, чим завдає моральних страждань всій родині відповідача.

Окрім цього, покликається на те, що на земельній ділянці :10:001:0350 площею 0,1295 га знаходиться належний ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 . Недобросовісна поведінка позивачки відлякує робітників, які відмовляються здійснювати ремонтні роботи в будинку і спеціалістів, що могли б встановити тверді межі та огорожу

Вважає, застосовані 24 жовтня 2022року судом з ініціативи позивачки обмеження ОСОБА_3 у праві розпоряджатися своїм майном впливають в першу чергу на фізичний стан будинку, який потребує ремонту, що в подальшому потягне додаткові витрати на його відновлення.

Позивача ОСОБА_2 та її представник судове засідання не з`явилися. Однак, від представника ОСОБА_4 надійшла заява, згідно якої просить провести підготовче судове засідання за відсутності його та позивача. Щодо призначення справи до судового розгляду не заперечує.

Заслухавши думку представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Зустрічне забезпечення по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків та має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути внаслідок застосування судом забезпечувальних заходів.

Порядок застосування зустрічного забезпечення визначений статтею 154 ЦПК України.

Так, згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

При цьому, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч.3 ст. 154 ЦПК України.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

З аналізу наведеної норми вбачається, що кваліфікуючою ознакою застосування зустрічного забезпечення є ймовірність наявності збитків відповідача, яких він може зазнати у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має довести відповідач, а суд повинен ретельно дослідити їх, визначити їх потенційний розмір, оцінити співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки ч.1 цієї норми визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.2ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, та витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, особа, яка посилається на завдання їй збитків в результаті вжиття судом заходів забезпечення позову, серед іншого має довести реальну можливість їх заподіяння.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 753/2380/18, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених ч. 3 ст.154 ЦПК України.

Оскільки, якщо вжиття заходів зустрічного забезпечення за загальним правилом має диспозитивний характер, то при вирішенні питання про їх застосування суд повинен оцінити необхідність зустрічного забезпечення, перевірити наявність у відповідача збитків, завданих забезпеченням позову, та визначити їх потенційний розмір. Окрім встановлення наявності підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення, на суд покладено також обов`язок оцінки співмірності таких заходів як із застосованими судом заходами забезпечення позову, так і з розміром збитків, яких може зазнати відповідач.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії».

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

Самі по собі заходи забезпечення позову є тимчасовим обмеженням прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову. Вжиті заходи забезпечення позову не впливають на матеріальний стан відповідача як власника нерухомого майна та не призводять до понесення додаткових витрат внаслідок їх застосування, отже, не призводять до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Подібні за своїм змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 465/4985/18, постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 757/48375/20.

Отже, застосування такого заходу забезпечення позову, як арешт майна, має на меті його збереження на період судового розгляду та сприяє безперешкодному виконанню рішення суду у разі задоволення позову.

Верховний Суд у постанові в справі № 456/2438/17 підтвердив, що кінцевою метою зустрічного забезпечення завжди є компенсація збитків і зазначив, що у разі, якщо обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, висновок про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення є правильним.

Слід зазначити, що ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.10.2022р. заяву ОСОБА_2 , про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0350 площею 0,1295 га. Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0351 площею 0,0902га.

В той же час, представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 на обґрунтування заяви про зустрічне забезпечення не надано суду належних та обґрунтованих доказів завдання або можливого завдання йому збитків у розумінні положень статті 22 ЦК України, внаслідок застосування заходів забезпечення позову. При цьому, посилання відповідача на те, що понесеними збитками є, перешкоджання власнику у розпорядженні своїм майном, перешкоджання у проведенні реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1 та території належних ОСОБА_3 двох земельних ділянок, який потребує ремонту, що в подальшому потягне додаткові витрати на його відновлення, встановленню їх твердих меж та зведенню огорожі не можуть бути підставою для застосування зустрічного забезпечення.

Особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами, в порядку ст.ст.76-81 ЦПК України, наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову по справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Враховуючи відсутність обставин, за яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, недоведеність заявником факту понесення збитків у зв`язку із застуванням заходів забезпечення позову, у суду відсутні підстави для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про застосування зустрічного забезпечення в розмірі 100 000 (сто тисяч гривень).

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про застосування зустрічного забезпечення відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Гуняк О.Я.