ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/1503/23 Номер провадження 22-ц/814/2342/24Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д.Є. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання: Коротун І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 06 березня 2024 року (час ухвалення судового рішення з 16:17:53 до 15:23:23; дата виготовлення повного текста судового рішення - 14 березня 2024) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,

у с т а н о в и в:

У грудні 2023 ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, просила ухвалити рішення, яким встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона з 02.03.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , у якому мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17.04.2020 року шлюб між ними розірвано, але вони примирилися і продовжили проживати спільно разом з дітьми однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З 05.05.2014 чоловік ОСОБА_3 працював на посаді оператора заправних станцій ПАТ «Укрнафта» ВРНП в Полтавській області, а у лютому 2022 року був мобілізований та проходив військову службу. За 2022 рік чоловік отримав дохід в розмірі 545 497,49 грн та повністю забезпечував позивачку матеріально, постійно давав та перераховував кошти на її утримання, які були основним джерелом засобів для її існування. ОСОБА_3 був військовослужбовцем Збройних Сил України, водієм стрілецького відділення, стрілецького взводу, стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України загинув поблизу населеного пункту Соледар, Донецької області. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 06.04.2023, яке набрало законної сили 08.05.2023 року, встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу позивачки ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 07.08.2020 по ІНФОРМАЦІЯ_7.

Таким чином, на момент смерті військовослужбовця ОСОБА_3 позивачка перебувала на його утриманні, отримувала від нього матеріальну допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Встановлення факта перебування її на утриманні ОСОБА_3 необхідне для набуття права на звернення із заявою для отримання одноразової грошової допомоги як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 06 березня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, прохає скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує, що, відмовляючи в задоволенні позову, суд посилався на те, що позивачка була офіційно працевлаштована і отримувала дохід. При цьому суд не врахував висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 22.10.2020 (справа №210/343/19), від 31.08.2022 (справа №592/13089/21).

Також зазначає, що нею на підтвердження факту перебування на утриманні чоловіка до суду було надано достатньо доказів, які суд першої інстанції взяв до уваги вибірково.

Хоч позивачка офіційно працювала та отримувала дохід, однак від свого чоловіка отримувала матеріальну допомогу, за рахунок якої жила, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_5 її рідний брат ОСОБА_6 у зв`язку із нещасним випадком отримав тяжкі травми, які потребували дорогого лікування. Так як батько позивачки ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати ОСОБА_8 на той час отримувала мінімальну заробітну плату, а брат ОСОБА_6 отримував лише пенсію по інвалідності в розмірі 1 854,00 грн, тому за усною домовленістю між позивачкою та її чоловіком ОСОБА_3 заробітна плата позивачки в повному розмірі витрачалася на лікування брата, а жила вона з дітьми за рахунок доходів чоловіка.

Відзиву до Полтавського апеляційного суду не надходило, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 з 02.03.2002 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , у якому мають двох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6), і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 06.04.2023, яке набрало законної сили 08.05.2023 року, встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу позивачки ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , у період з 07.08.2020 по ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.23-24).

Згідно з довідкою про доходи №01/01/22/03/22/02-16 від 28.09.2023 року виданою ПАТ «Укрнафта», ОСОБА_3 працював на посаді оператора заправних станцій ПАТ «Укрнафта» та у період з 01.01.2022 року по грудень 2022 року отримав дохід у розмірі 147664,69 грн. (а.с.21).

Відповідно до довідки про доходи №1526/9/1556 від 27.10.2023 року, виданої в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 , останній дійсно знаходився на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_3 та у період з червня 2022 року по грудень 2022 року отримав дохід в розмірі 371246,59 грн (а.с.20).

ОСОБА_3 був військовослужбовцем Збройних Сил України і відповідно до інформації, зазначеної в сповіщенні сім`ї № 11 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року, виданим начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковником ОСОБА_10 , водій стрілецького відділення, стрілецького взводу, стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 року захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України загинув поблизу населеного пункту Соледар, Донецької області, що також підтверджується свідоцтвом про його смерть, серія НОМЕР_4 від 30.01.2023 року (а.с.8,9).

Згідно з відомостями про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , були зареєстровані та проживали разом за однією адресою (а.с.10).

На підтвердження надання позивачкою матеріальної допомоги своєму брату ОСОБА_6 нею було надано рахунок-фактуру №202 від 26.08.2021 року на придбання товару кейдж для корпектомії NX Medical, загальна сума, що підлягає сплаті 44100,00 грн. та рахунок-фактуру №К11СГ-00871 від 15.09.2021 року на придбання товару система для транспедикулярної фіксації хребта Legacy+набір для нейрохірургічних втручань, в якій зазначено сума до сплати 105300,00 грн. (а.с.81,82).

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 3 кварталу 2020 року по 1 квартал 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 у 3 кварталі 2020 року отримала від АТ "Креді Агріколь Банк" заробітну плату в сумі 22918,01 грн., у 4 кварталі 2020 року отримала від АТ "Креді Агріколь Банк" заробітну плату в сумі 27135,72 грн.

1 квартал 2021 року від АТ "Креді Агріколь Банк" отримала заробітну плату січень 2021 - 9344,74 грн., лютий 2021 - 12125,00 грн., березень 2021 - 11479,45 грн., а всього 32949,19 грн.

2 квартал 2021 року від АТ "Креді Агріколь Банк" отримала заробітну плату квітень 2021 -15321,88 грн., травень 2021- 8663,68 грн., червень 2021 - 15296,18 грн., а всього 39281,74 грн.

3 квартал 2021 року від АТ "Креді Агріколь Банк" отримала заробітну плату липень 2021- 6468,18 грн., серпень 2021 - 10178,57 грн., вересень 2021- 9397,85 грн., а всього 26044,60 грн.

4 квартал 2021 року від АТ "Креді Агріколь Банк" отримала заробітну плату жовтень 2021- 11500,00 грн., листопад 2021 - 11650,00 грн., грудень 2021- 13310,91 грн., а всього 36460,91 грн.

1 квартал 2022 року від АТ "Креді Агріколь Банк" отримала заробітну плату січень 2022- 9684,21 грн., лютий 2022- 11540,00 грн., березень 2022- 24010,52 грн., а всього 45234,73 грн.

2 квартал 2022 року від АТ "Креді Агріколь Банк" отримала заробітну плату квітень 2022-11533,53 грн., травень 2022- 11725,77 грн., червень 2022- 14010,13 грн., а всього 37269,43 грн.

3 квартал 2022 року від АТ "Креді Агріколь Банк" отримала заробітну плату липень 2022 - 19596,50 грн., серпень 2022- 8296,60 грн., вересень 2022- 13844,96 грн., а всього 41738,06 грн.

4 квартал 2022 року від АТ "Креді Агріколь Банк" отримала заробітну плату жовтень 2022- 14170,33 грн., листопад 2022- 15376,14 грн., грудень 2022- 15109,74 грн., а всього 44656,21 грн.

1 квартал 2023 року від АТ "Креді Агріколь Банк" отримала заробітну плату січень 2023- 12636,07 грн., лютий 2023- 15500,00 грн., березень 2023- 15600,00 грн., а всього 43736,07 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на правову позицію, що викладена у постановах Верховного Суду від 22.10.2020 у справі №210/343/19, від 13.01.21 у справі №592/17552/18, де вказано, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Також на підставі наданої суду податкової звітності встановлено, що позивач отримувала постійний дохід у вигляді заробітної плати від АТ «Креді Агріколь Банк», який в середньому перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб за відповідні роки, а тому це є достатнім рівнем матеріального забезпечення позивача.

Аргументи позивачки щодо витрат усіх її особистих коштів на лікування її брата ОСОБА_6 не підтверджуються матеріалами справи, адже надані рахунки фактури (а.с.81-82) не є документами, що підтверджують сплату за вказані медичні засоби. Будь-яких інших доказів утримання та лікування гр. ОСОБА_6 суду не надано.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови).

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Доводи апеляційної скарги полягають, по суті, у незгоді позивачки із оцінкою судом першої інстанції доказів, які були нею подані у підтвердження факта перебування на утриманні.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89 ЦПК України, дав належну оцінку наявним у справі доказам і дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність факта, про встановлення якого заявлено у позові.

Посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 (справа№210/343/19) і від 31 серпня 2022 року (справа№592/5550/23), не можна вважати обгрунтованим, так як у зазначених справах був відмінний предмет спору і підстави заявлених вимог - встановлення факта перебування на утриманні чоловіка для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

У розглянутих Верховним Судом справах не було встановлено, що позивачка (заявниця) весь отримуваний нею дохід витрачала на утримання (лікування) іншої особи - не члена її сім`ї.

Основним аргументом у цій справі є посилання позивачки на те, що вона увесь свій дохід витрачала на матеріальну допомогу її братові у зв`язку з отриманням останнім травми, тому кошти, які надсилав їй ОСОБА_3 , були єдиним джерелом для існування.

Добровільне витрачання своїх доходів на матеріальну допомогу іншим особам - не членам сім`ї, не є обставиною, які свідчить про те, що позивачка з об`єктивних обставин перебувала на утриманні свого колишнього чоловіка.

Додатково апеляційний суд звертає увагу на таке.

У позові стверджується, що встановлення факта перебування необхідне заявниці для отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до рішення КСУ від 03.06.1999 № 5-рп/99 справа № 1-8/99 членами сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші).»

У постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року (справа № 822/630/17) викладений висновок про те, що для того щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести факт проживання із загиблим та наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Згідно ч.1 ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Пунктом 4 ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

вдова (вдівець);

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 06.04.2023, яке набрало законної сили 08.05.2023 року, встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу позивача ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у період з 07.08.2020 по ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.23-24).

Тобто наявність вищезазначеного судового рішення, яке набрало законної сили, відповідно до чинного законодавства є достатньою підставою для виплати позивачці одноразової грошової допомоги, незважаючи на те, що за станом на час смерті ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7) стаття ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» діяла в іншій редакції.

Позивачка не подала суду доказів про те, що вона зверталася із заявою про виплату одноразової грошової допомоги і їй було відмовлено.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, у доводах апеляційної скарги відсутні посилання на обставини, які є підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 24 липня 2024 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І. Дорош

В.М. Триголов