Справа № 345/3453/24
Провадження № 2-о/345/135/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Калуська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

07.06.2024 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Свинтицький І.К. звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши заінтересованою особою Калуську міську раду. В даній заяві зазначив, що під час ДТП загинув чоловік заявниці ОСОБА_2 . Переоформити на себе пенсію чоловіка ОСОБА_1 не змогла через неспівпадіння по батькові в свідоцтві про шлюб « ОСОБА_3 » з паспортними даними заявниці, а саме в паспорті зазначено « ОСОБА_4 ». В даній заяві просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що паспорт громадянина України належить заявниці.

Ухвалою судді від 12.06.2024 відкрито провадження в справі в порядку окремого провадження з викликом сторін.

22.07.2024 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Свинтицький І.К. подав суду клопотання про зміну заявлених вимог у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.1972 року Пійлівською сільською радою Калуського бюро ЗАГС, Івано-Франківської області, фактично укладений з ОСОБА_1 (як зазначено у її паспорті серії НОМЕР_2 від 17.03.1998 року, виданого Калуським РВ УМВС), що являється однією і тією ж особою.

Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, однак представник заявника подав суду клопотання про розгляд заяви без його участі, заяву підтримує.

Представник заінтересованої особиКалуської міської ради у судове засідання також не з"явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі, виходячи з наступного.

До матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Калуським РВ УМВС 17.03.1998 року, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження село Пійло, Калуського району (а.с.4-7), картку фізичної особи платника податку ОСОБА_1 (а.с.8), копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.1972 року Пійлівською сільською радою Калуського бюро ЗАГС, Івано-Франківської області, про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , 1952 року народження (а.с.9), копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 27.03.1952 про народження ОСОБА_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Також, згідно рішення про відмову у перерахунку заступника начальника відділу перерахунку пенсій № 2, в доданих ОСОБА_1 документах прослідковується неспівпадіння по батькові в свідоцтві про шлюб з паспортними даними заявниці (а.с.11).

Як встановлено судом, в заяві від 07.06.2024 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Свинтицький І.К. просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Калуським РВ УМВС 17.03.1998 року на ім`я ОСОБА_1 належить заявниці ОСОБА_1 . Після зміни заявлених вимогпредставник заявниці просить встановити факт, що шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.1972 року Пійлівською сільською радою Калуського бюро ЗАГС, Івано-Франківської області) фактично укладений з ОСОБА_1 (як зазначено у її паспорті серії НОМЕР_2 від 17.03.1998 року, виданого Калуським РВ УМВС), що являється однією і тією ж особою. Тобто сторона заявника фактично ставить питання про належність свідоцтва про шлюб заявниці.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Положеннями ч.3 ст. 315 ЦПК України чітко встановлено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднані громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК України, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 вищезазначеної постанови від 31 березня 1995 року, відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись з даною заявою до суду заявник просить в порядку окремого провадження встановити факти неправильності записів в актовому записі про одруження. Вказаний актовий запис видається органом державної реєстрації актів цивільного стану, та процесуальний закон не передбачає судовий розгляд в окремому провадженні щодо встановлення факту належності такого документу особі.

За своїм юридично-правовим змістом, вимога заявника є нічим іншим як вимогами про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що його видають органи державної реєстрації актів цивільного стану.

Суд звертає увагу, що порядок внесення змін в записи актів цивільного стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793.

Положеннями ч. 1 ст.22 вищезазначеного Закону України передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Тобто відмова цих органів виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Тобто, якщо заявник вважає, що при реєстрації шлюбу були допущені помилки, то вони усуваються в інший спосіб, зокрема шляхом звернення з заявою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до відповідного актового запису.

Тобто в порядку окремого провадження суд може підтвердити наявність або відсутність юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, однак заявник просить суд встановити факти неправильності внесення записів у відповідний актовий запис, вчинений органами державної реєстрації актів цивільного стану, а не встановити наявність чи відсутність певного юридичного факту.

Таким чином, вимоги заявника не є вимогами, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст.ст. 293, 315 ЦПК України.

Суд також звертає увагу, що вимога про належність заявниці паспорта громадянина України також не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18)).

Приписи «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), «суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (провадження № 14-477цс19), від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18 (провадження № 11-36апп1), від 28 квітня 2020 року у справі № 607/15692/19 (провадження № 14-39цс20)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (провадження № 14-703цс19) зазначено, що «поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц та від 20 листопада 2019 року № 591/5619/17».

Враховуючи викладене вище обґрунтування, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 255, 258, 260-261 ЦПК України, суд -

постановив:

Провадження в справі за ОСОБА_1 , заінтересована особа Калуська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: