У Х В А Л А

24 липня 2024 року

м. Київ

справа № 210/2188/22

провадження № 61-8215вд24

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Краснощокова Євгенія Віталійовичавід участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Третя криворізька державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 07 лютого 2023 року, додаткове рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 20 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 07 лютого 2023 року, додаткове рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 20 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи

між суддями від 04 червня 2024 року для розгляду

касаційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 визначено

суддю-доповідача - Краснощокова Є. В. та суддів, які входять до складу колегії: Крата В. І., Гудиму Д. А.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без руху. Заявникам надано строк для усунення її недоліків, запропоновано подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції, придатною для читання, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Ухвала мотивована тим, що аналіз змісту касаційної скарги свідчить про незгоду осіб, які подали касаційну скаргу, зі змістом оскаржених судових рішень, проте заявники не зазначають виключні підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. Формальне посилання на частину другу статті 389 ЦПК України не може бути підставою для відкриття касаційного провадження на підставі, оскільки переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Крім того, Верховний Суд також звернув увагу, що касаційна скарга викладена на 301 сторінці без міжрядкових інтервалів, без дотримання стилістики та орфографії відповідно до правил української мови, шрифтами різного розміру, жирності та курсивів, слова та речення хаотично розділені непов`язаними словами, словосполучення та розділовими знаками, що суттєво ускладнює сприйняття суті касаційної скарги. Тому рекомендував заявникам касаційну скаргу у новій редакції викласти з дотриманням принаймні мінімальних загальноприйнятих правил оформлення офіційних документів, що виготовляються за допомогою друкувальних засобів, та української мови.

22 липня 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до Верховного Суду заяву про усунення недоліків та одночасно також заявлено про відвід судді Краснощокова Є. В. від розгляду цієї справи на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Заява обґрунтована тим, що відповідачі абсолютно впевнені у повній упередженості та необ`єктивності судді Краснощокова Є. В. виключно на користь злочинця - позивача ОСОБА_3 , оскільки їх касаційна скарга відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства щодо зазначення підстав касаційного оскарження, а ухвала про залишення скарги без руху є безпідставною та незаконною.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 визнано необґрунтованою, заяву про відвід

судді-доповідача Краснощокова Є. В. передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

На виконання вимог статті 33 та частини третьої статті 40 ЦПК України, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 23 липня 2024 року, заяву про відвід судді Верховного Суду Краснощокова Є. В. передано судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Ігнатенку В. М.

Відповідно до пунктів 1 - 4 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі у розгляді справи). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частини друга, третя статті 36 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) також, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині восьмій статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, §48).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Верховного Суду Краснощоков Є. В. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів заявником не надано.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Доводи заявників, які обґрунтовані виключно припущеннями і нічим не доведені, зводяться до незгоди із прийнятим суддею процесуальним судовим рішенням в цій справі, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу, а є виключно реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

При цьому Верховний Суд звертає увагу заявників на те, що заявлення завідомо безпідставного відводу є зловживанням процесуальними правами (пункт 1 частини другої статті 44 ЦПК України).

Оскільки обставини, на які посилаються заявники як на підставу для відводу судді, не дають підстав для обґрунтованого сумніву в неупередженості та об`єктивності судді Краснощокова Є. В., при розгляді справи, заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід від участі у розгляді справи судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Краснощокова Євгенія Віталійовичавід участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Одеса), Третя криворізька державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 07 лютого 2023 року, додаткове рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 20 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко