Справа № 296/1249/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

- зобов`язати Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (10014, Житомирська обл., місто Житомир, вул.Київська, будинок 48, ) скасувати безпідставно нараховану заборгованість за централізоване постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 за період з 01.10.2022 по 31.01.2024 в сумі 5 935,26 грн;

- зобов`язати Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житормирської міської ради (10014, Житомирська обл., місто Житомир, вул.Київська, будинок 48, ) укласти із ОСОБА_1 індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 ;

- встановити для Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради плату за користування приватною власністю ОСОБА_1 у розмірі нарахувань, які підприємство здійснює за надання послуг з теплопостачання, щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради № 146 від 16.02.2022 нежитлове приміщення в житловому будинку АДРЕСА_2 набуло статус житлового. На підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 19.09.2022, переобладнане житло - квартира АДРЕСА_3 , належить на праві власності позивачу. Квартира обладнана системою автономного опалення. Під час обстеження житла позивачем виявлено, що в ньому залишилися системи внутрішньобудинкової системи опалення у вигляді трубопроводів, які пролягають від підлоги до стелі. 26.10.2022 комісією КП «Житомиртеплокомуненерго» у присутності позивача проведено обстеження трубопроводів та складено акт, в якому зазначено сім водопроводів, які використовуються для подачі теплоносія, проте позивачу в квартирі вони не потрібні. Дані мережі експлуатуються з 1985 року, понад встановлений термін, мають явні ознаки корозії та пошкодження, що, в свою чергу, створює ризики нанесення шкоди здоров`ю дітей, нанесення моральних та матеріальних збитків позивачу. При цьому відповідач використовує ці внутрішньобудинкові системи для надання послуг - здійснення підприємницької діяльності з метою отримання прибутку, споживачам (замовникам послуг) та є кінцевим вигодонабувачем, що відображається в квитанціях- повідомленнях про оплату. Відтак, на думку позивача, належна йому квартира, через яку проходять транзитні трубопроводи, використовується КП «Житомиртеплокомуненерго» без його дозволу та погодження. Станом на час звернення до суду із даним позовом відповідачем нараховано позивачу за його особовим рахунком № НОМЕР_1 заборгованість за опалення загальнобудинкових потреб у сумі 5935,26 грн. Разом з тим, він послугами з теплопостачання не користується, квартира має окремий вхід та не має виходів до місць загального користування. Крім того, відповідач повинен сплачувати позивачу за використання його приватної власності у якості транзитної території, через яку прокладено трубопровід для надання послуг споживачам комунальної послуги з теплопостачання. Враховуючи наведене, просить зобов`язати КП "Житомиртеплокомуненерго" скасувати безпідставно нараховану заборгованість за централізоване постачання теплової енергії в сумі 5 935,26 грн, укласти із ОСОБА_1 індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , та встановити для Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради плату за користування приватною власністю ОСОБА_1 у розмірі нарахувань, які підприємство здійснює за надання послуг з теплопостачання, щомісячно.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

08.03.2024 від Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. Вказує, що нарахування за постачання теплової енергії місцям загального користування споживачам житлового будинку по проїзду АДРЕСА_2 , які мають автономне опалення проведено на підставі п.6 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017, абзацу 4 пункту 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019, пункту 38 Правил, Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 № 315.

Щодо укладання індивідуального договору зазначає, що з 01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 №1060 «Про внесення змін до деяких Законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (ЖКГ), згідно з яким передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями протягом 2 місяців з дня набрання чинності рішення Кабміну України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Публічний договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня його опублікування на сайті міськвиконкому, та/або на сайті підприємства співвласники будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальних послуг. Вся процедура була проведена ще до початку опалювального сезону 2021-2022 рр. Вважаються укладеними індивідуальні договори з кожним окремим споживачем послуги.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №1426 від 08.12.2021 ОСОБА_1 надано дозвіл на реконструкцію частини нежитлового приміщення в житловому будинку АДРЕСА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №397 від 15.06.2022 чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_4 , надано ОСОБА_1 на склад сім`ї із 6-х осіб.

Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №146 від 16.02.2022 нежитлове приміщення в житловому будинку АДРЕСА_2 , житловою площею 52,6 кв.м, визнано таким, що відповідає санітарним, технічним вимогам та придатним до проживання.

Згідно копії свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло від 19 вересня 2022 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 310444449 від 21.09.2022, ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , - на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_5 .

07.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до директора КП "Житомиртеплокомуненерго" із листом, в якому вказує, що 26.10.2022 комісією КП "Житомиртеплокомуненерго" обстежено трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення в його квартирі, однак вони не потрібні, мають явні зовнішні ознаки корозії та пошкоджень, створюють ризики нанесення шкоди здоров`ю дітей. КП "Житомиртеплокомуненерго" використовує ці внутрішньобудинкові системи опалення для надання послуг - підприємницької діяльності з метою отримання прибутку споживачам (замовникам послуг) та є кінцевим вигодонабувачем, а отже квартира, через яку проходять транзитні трубопроводи, використовується КП "Житомиртеплокомуненерго" без його дозволу та погодження для здійснення підприємницької діяльності з метою отримання прибутку. Жодних договорів між ним та КП "Житомиртеплокомуненерго"' щодо надання будь-яких послуг, чи їх ненадання. регулювання інших правовідносин не укладалось, пропозицій про укладання таких договорів йому не надходило. В даній квартирі відсутнє централізоване опалення, пропозицій про відновлення централізованого опалення від КП "Житомиртеплокомуненерго не надходило, квартира не має виходів до місць загального користування, має окремий вихід та унеможливлює користування ними в силу особливостей свого розташування, відповідно плата за послуги, які йому не надаються не здійснюється, нарахування в квитанціях - повідомленнях здійснені невірно. Повідомляє, що на правах приватної власності встановлює для КП "Житомиртеплокомуненерго" щомісячну плату за використання його приватної власності з боку КП "Житомиртеплокомуненерго".

Згідно відповіді № 1336/6 від 22.03.2023 на лист позивача, КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради повідомило наступне. Щодо автономного опалення. Нарахування за загальнобудинкові потреби на опалення споживачам, які мають автономне опалення проводиться на підставі п.6 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017, абзацу 4 пункту 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019, Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 № 315.

Щодо транзитних стояків, які проходять через квартиру. Методика № 315 передбачає визначення обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення враховуючи випадки при яких трубопроводи (стояки) ізольовані (питомі теплові втрати ізольованих трубопроводів, які прокладаються в шахтах, каналах, штрабах складаються 7 Вт/м, а питомі теплові втрати трубопроводів, ізоляція на ділянках яких відсутня або порушена, збільшується на 100%. КП "Житомиртеплокомуненерго" не обслуговує внутрішньобудинкові системи, які належать на праві спільної приватної власності мешканцям будинку.

Щодо договірних відносин. З 01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 №1060 «Про внесення змін до деяких Законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (ЖКГ), згідно з яким передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями протягом 2 місяців з дня набрання чинності рішення Кабміну України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Публічний договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня його опублікування на сайті міськвиконкому, та/або на сайті підприємства співвласники будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальних послуг. Вся процедура була проведена ще до початку опалювального сезону 2021-2022 рр. Вважаються укладеними індивідуальні договори з кожним окремим споживачем послуги.

Решту вимог вважають безпідставними.

17.04.2023 ОСОБА_1 повторно звернувся до директора КП "Житомиртеплокомуненерго" із листом, в якому зазначив про невжиття підприємством заходів з метою врегулювання договірних відносин, а також про наявність у КП "Житомиртеплокомуненерго" заборгованості за використання підприємством його квартири з метою отримання прибутку в розмірі 3562,30 грн станом на 15.04.2023.

03.05.2023 КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради надало відповідь № 2406/6 наступного змісту. КП "Житомиртеплокомуненерго" розглянуто заяву щодо укладення договору сервітуту на використання внутрішньобудинкових трубопроводів системи теплопостачання за адресою проїзд АДРЕСА_1 . Так, внутрішньобудинкові мережі теплопостачання є спільною сумісною власністю власників квартир та нежитлових приміщень будинку, а не Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго". Частиною 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Отже, ОСОБА_1 , як співвласник спільного майна житлового будинку несе відповідальність за належне утримання та належний санітарний і технічний стан внутрішньобудинкової системи теплопостачання та зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати отримані послуги постачання з теплової енергії.

Вважаючи неправомірними дії Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради щодо нарахування вартості послуг за загальнобудинкові потреби на опалення, а також відмову відповідача в укладенні індивідуального договору та у сплаті коштів за користування його квартирою, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.

Згідно п.6 ч.2 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою.

У відповідності до абз.4 п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Пунктами 37 та 38 Правил визначено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (далі Методика), якою встановлено порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг (п.1, роз.1 Методики).

Пунктом 2 розділу 1 Методики визначено, що загальнобудинкові потреби на опалення це витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

За змістом розділу 4 Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається як сума показань вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії, у разі оснащення ними 100 % МЗК та допоміжних приміщень, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (п.2).

У разі відсутності встановлених вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії у МЗК та допоміжних приміщеннях обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається відповідно до проекту будівлі/будинку або за результатом енергоаудиту. Рішення про застосування (не застосування) результатів енергетичного аудиту приймається співвласниками будівлі/будинку в міжопалювальний період, про що письмово повідомляється виконавець розподілу комунальної послуги (п.5).

У разі відсутності проекту на будівлю/будинок та результатів енергоаудиту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений розрахунково за формулою (п.7).

У разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку (п.8).

Визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.поп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку (п.9).

Згідно п.12 розділу 4 Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Відповідно до пункту 9 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05 вересня 2018 року, включає обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів, тощо.

Згідно ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

У постановах від 26 вересня 2018 року (справа №703/58/16-ц) та від 03 жовтня 2019 року (справа №539/2966/15-ц) Верховний Суд зазначив, що оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами.

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року (справа №703/4963/15-ц) висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, а тому повинні її оплачувати. Нарахування плати за послугу з централізованого опалення у місцях загального користування проводиться рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 311/3489/18 дійшов висновку, що відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати за централізоване опалення місць загального користування будинку.

Нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини не передбачено звільнення споживачів від обов`язку з оплати загальнобудинкових потреб опалення, у разі відсутності окремих опалювальних приладів, оскільки система опалення (теплопостачання) складається не лише з приладів опалення, а й трубопроводів та арматури.

Отже, слід дійти висновку у цих спірних правовідносинах, що наявність автономного опалення в квартирі АДРЕСА_3 , а також відсутність виходу в квартирі до місць загального користування не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від оплати на загальнобудинкові потреби опалення, які складаються, в тому числі з витрат на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, частина якої (системи) наявна в квартирі (прокладені трубопроводи через квартиру) позивача.

Оскільки квартира позивача знаходиться у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами, а тому підстави для скасування заборгованості за опалення на загальнобудинкові потреби відсутні.

З огляду на наведені висновки суду, безпідставною і такою, що не підлягає до задоволення, є і вимога позивача про встановлення для Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради плати за користування квартирою ОСОБА_1 , через яку проходять трубопроводи для подачі тепла і які підприємство використовує для надання послуг з теплопостачання іншим споживачам.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання укласти індивідуальний договір.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-19, за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Позивачем не надано доказів прийняття співвласниками будинку рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та узгодження з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, а відтак вимога в частині зобов`язання Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житормирської міської ради укласти із ОСОБА_1 індивідуальний договір задоволенню не підлягає.

Отже, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (м.Житомир, вул.Київська, 48, ) про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25.07.2024.

Суддя М. В. Петровська