Номер провадження: 22-ц/813/320/24
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача ОСОБА_2 не з`явились,

від відповідача приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Плужник Г.О. не з`явились,

переглянувши справу №522/11983/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Плужник Ганни Олександрівни про визнання заповіту недійсним, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2021 року у складі судді Домусчі Л.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 11 червня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько ОСОБА_3 , як спадкоємець за правом представленням звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, де дізнався, що 31 серпня 2006 року ОСОБА_3 склав заповіт на відповідача ОСОБА_2 . Посилаючись на те, що дядько ОСОБА_3 страждав на психічні розлади, позивач ОСОБА_1 просив:

визнати на підставі статті 225 ЦК України недійсним заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Плужник Г.О. 31 серпня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за №5771;

скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_2 державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Лесогоровим Д.О. 03 липня 2014 року, зареєстроване в реєстрі за №7-525, на часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.2-4).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2015 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.36).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2015 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.43-44).

Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2015 року, від 14 вересня 2015 року, від 13 квітня 2016 року витребувано докази із медичних закладів щодо стану здоров`я ОСОБА_3 , від нотаріуса спадкову справу ОСОБА_3 (т.1 а.с.45-46, 73-74).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2015 року відмовлено відповідачу ОСОБА_2 у прийнятті зустрічного позову до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільній частковій власності на майно, визнання права власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.169).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, зазначивши, що допомагала по життю ОСОБА_3 , що заповіт на її користь він склав свідомо, психічних розладів не мав (т.1 а.с.189).

Відповідач приватний нотаріус Плужник Г.О. відзив на позов не подала.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2016 року справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.195).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одесит від 22 вересня 2016 року в порядку забезпечення позову заборонено ОСОБА_2 користуватися часткою квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ; в іншій частині заяви відмовлено (т.2 а.с.21).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року за клопотанням ОСОБА_1 призначено судову психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_3 в момент складання спірного заповіту (т.2 а.с.40-41).

14 червня 2017 року КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» надано Висновок судово-психіатричних експертів №239 від 06 червня 2017 року, складений за результатами посмертної судово-психіатричної експертизи у відношенні ОСОБА_3 , 1949 року народження (т.2 а.с.51-55).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2017 року за клопотанням ОСОБА_1 призначено судову психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_3 в момент складання спірного заповіту (т.2 а.с.82).

23 червня 2018 року КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» надано Висновок судово-психіатричних експертів №221 від 25 травня 2018 року, складений за результатами посмертної судово-психіатричної експертизи у відношенні ОСОБА_3 , 1949 року народження (т.2 а.с.93-98).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року за клопотанням ОСОБА_1 витребувано у нотаріуса матеріали щодо посвідчення заповіту, призначено судову почеркознавчу експертизу підпису ОСОБА_3 на спірному заповіті (т.2 а.с.124-125).

Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року, від 20 вересня 2019 року, від 30 жовтня 2019 року витребувано документи, що містять зразки підпису та почерку ОСОБА_3 , що необхідні для проведення почеркознавчої експертизи (т.2 а.с.155, 108-110, 233-234).

26 листопада 2019 року ОСОБА_3 подав заяву про зміну підстав позову про визнання недійсним заповіту, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т.3 а.с.6-7).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року заяву ОСОБА_3 від 26 листопада 2019 року про зміну підстав позову залишено без розгляду (т.3 а.с.11-13).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року повернуто ОСОБА_4 клопотання від 06 лютого 2020 року про виправлення недоліків у судовому рішенні (т.3 а.с.47-48).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року залишено без розгляду клопотання ОСОБА_5 від 05 лютого 2020 року про забезпечення доказів та про призначення повторної судової психіатричної експертизи (т.3 а.с.49-52).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одесі від 17 лютого 2020 року відмовлено у клопотання ОСОБА_5 про виправлення недоліків у судовому рішенні (т.3 а.с.62).

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року про залишення без розгляду клопотання про забезпечення доказів та призначення повторної експертизи (т.3 а.с.121-127).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні Клопотання ОСОБА_5 про застосування заходів процесуального примусу (т.3 а.с.139-140).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Плужник Г.О. про визнання недійсним заповіту, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т.3 а.с.163-169).

Висновок суду мотивовано недоведеністю недійсності заповіту з підстав частини 1 статті 225 ЦК України. За висновком судової психіатричної експертизи в момент складання заповіту 31 серпня 2006 року ОСОБА_3 страждав психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, мав синдром залежності, неповну ремісію, проте міг розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент посвідчення заповіту. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та за життя не скасував свій заповіт і не оспорив такий. Скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом є похідним від визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.3 а.с.186-191).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. ОСОБА_3 , тривалий час страждав на алкоголізм та шизофренію, у 1996 році та 2005 році знаходився на стаціонарного лікуванні в Одеській обласній психіатричній лікарні, знаходився на обліку в психоневрологічному диспансері. В квартирі постійно збирались стороні люди. Після смерті у 2006 році матері та брата став багато вживати алкоголю. Вважає, що ОСОБА_3 склав 31 серпня 2006 року заповіт на ім`я чужої йому людини ОСОБА_2 у момент, коли не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Є сумніви, що саме ОСОБА_3 підписав у нотаріуса заповіт, а не інша особа. Суд вирішив вимоги, що заявлялись первісно, а не в уточненому позові, та не надав належну оцінку доказам.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що воля спадкодавця була виражена у складеному ним заповіті; ОСОБА_1 зловживає процесуальними правами, звертаючись на протязі багатьох років до суду з різними позовами з надуманими підставами (т.4 а.с.12-13).

Відзив приватним нотаріусом Плужник Г.О. не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 61 років (т.1 а.с.19).

Квартира загальною площею 42,70 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 квітня 2005 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, в порядку приватизації належала на праві приватної спільної частково власності ОСОБА_7 , ОСОБА_3 (т.1 а.с.13-17).

ОСОБА_7 , 1921 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 84 років (т.1 а.с.18).

ОСОБА_6 , 1961 року народження, та ОСОБА_3 , 1949 року народження, сини ОСОБА_7 (т.1 а.с.21-22).

У Спадковій справі №749/2006 до майна померлої ОСОБА_7 видно 14 травня 2015 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 як сину померлого ОСОБА_6 на частку квартири загальною площею 42,7 кв.м, житловою площею 26,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23,24).

ОСОБА_3 , 1949 року народження, склав заповіт, яким на випадок смерті все своє майно, в тому числі й належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_2 , 1953 року народження. Заповіт посвідчено 31 серпня 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Плужник Г.О., зареєстровано в реєстрі за №5771 (т.1 а.с.27, 130-131, 190-193).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років (т.1 а.с.20).

Спадкову справу №537/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведено 08 жовтня 2013 року Шостою одеською державною нотаріальною конторою (т.1 а.с.106-149).

У Спадковій справі №537/2013 заяву про прийняття спадщини подано спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом ОСОБА_1 .

У Спадковій справі №537/2013 державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори 03 липня 2014 року видано за реєстровим номером 7-525 на спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкоємцю за заповітом ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадщину, яка складається з часток квартири загальною площею 42,7 кв.м, житловою площею 26,4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.147, 148).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України).

Спадкування за законом здійснюється у разі: відсутності заповіту; повного або часткового визнання заповіту недійсним; неприйняття спадщини за заповітом чи відмови від неї; усунення спадкоємця за заповітом від права на спадкування; охоплення заповітом лише частини спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст.1233 ЦК України).

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ч.1 ст.1234 ЦК України).

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст.1235 ЦК України).

Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч.ч.1, 2 ст.1236 ЦК України).

За позовом заінтересованих особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ч.2 ст.1257 ЦК України).

Оспорюваним відповідно до частини 3 статті 215 ЦК України є правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але заінтересована особа оспорює його дійсність на підставах, встановлених законом.

Заповіт може бути оскаржений з різних підстав, зокрема, з підстав вчинення хоча і дієздатною особою, але яка в момент його посвідчення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Позов про визнання недійсним з підстав статті 225 ЦК України заповіту ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , скасування виданого ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом подано до суду 11 червня 2015 року ОСОБА_1 , який подав у Спадковій справі №537/2013 до майна померлого ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини за законом.

Заповіт є правочином.

Правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені (ч.1 ст.225 ЦК України).

Для визначення наявності у особи такого стану (коли особа не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними) на момент укладення правочину (складання заповіту) суд призначає судову психіатричну експертизу.

Призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи (п.2 ч.1 ст.105 ЦПК України).

Згідно Висновку судово-психіатричних експертів №221 від 25 травня 2018 року, складеного експертами комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одесу від 19 вересня 2017 року), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент складання заповіту 31 серпня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Плужник Г.О. на ім`я ОСОБА_2 , страждав «Психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, неповна ремісія», що відповідає діагностичним критеріям рубрики F10.2 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду, які по глибині та ступеню вираженості не позбавляли його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними в момент посвідчення 31 серпня 2006 року заповіту (т.2 а.с.93-98).

Відмовляючи у позові про визнання недійсним заповіт, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності наявності у ОСОБА_3 у момент складання ним спірного заповіту на ім`я ОСОБА_2 психічного стану, з яким пов`язується не усвідомлення особою значення своїх дій та (або) не можливість керування ними на момент укладення правочину (в даному випадку складання заповітну) та, як наслідок, відсутність з підстав недійсності заповіту підстав для скасування виданого ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В силу визначеного статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування і подання доказів кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми у своїй сукупності для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

ОСОБА_1 не довів достатніми у своїй сукупності доказами складання ОСОБА_3 спірного заповіту у стані не усвідомлення значення своїх дій та (або) не можливості керування ними. Чинність та дійсність заповіту ОСОБА_3 виключає скасування виданого нотаріусом спадкоємцю за заповітом свідоцтва про право на спадщину померлого.

Правові підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Плужник Ганни Олександрівни про визнання заповіту недійсним, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 липня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова