Справа № 702/359/24
Провадження № 2/702/224/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2024 м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Жежер Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,

представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом КП «Теплокомуненерго» міста Монастирище Шляпіна О.Ю., представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом комунального підприємства «Теплокомуненерго» м. Монастирище до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Представник позивач за первісним звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог в розмірі 27 494,06 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що протягом періоду з 20.10.2020 до 29.02.2024, включно, комунальним підприємством Теплокомуненерго міста Монастирище (далі - підприємство, позивач або КП Теплокомуненерго м. Монастирище) надавалися послуги з постачання теплової енергії в нежитлові приміщення магазину змішаної торгівлі (назва згідно вивіски « ОСОБА_3 »), що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 та надавалися послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування.

Магазин змішаної торгівлі, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

ОСОБА_2 не має статусу фізичної особи підприємця, оскільки припинила здійснення підприємницької діяльності 21.03.2008.

Підприємством з відповідача стягувалася заборгованість за спожиту теплову енергію та послуги, відповідно до рішень судів, а у справі № 2 а-44/12 визнано незаконним та скасовано рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на відключення такого магазину від централізованого опалення.

Листом від 23.10.2020 КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище направило ОСОБА_2 два екземпляри договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньо будинкової системи теплопостачання) на вказаний магазин. Такий договір відповідач не уклала, зауважень до змісту надісланого договору або протоколу розбіжностей підприємство не отримувало.

Безпідставно відмовившись від укладення договору на послуги з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення магазину змішаної торгівлі « ОСОБА_3 », ОСОБА_2 порушила вимоги п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги 2189- VIII (далі - Закон).

Між сторонами існують правовідносини з надання комунальних послуг, проте відповідні договори укладено не було.

Надання власнику приміщення послуг з постачання теплової енергії, з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування, відкриття на його ім`я особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договорів на умовах, передбачених Законом України Про житлово-комунальні послуги та Правил.

Оскільки відповідні договори на послуги з постачання теплової енергії, інших послуг ОСОБА_2 підписані не були, відповідач зобов`язана оплачувати вартість послуг з постачання теплової енергії та інших послуг відповідно до умов закону та у визначених законом порядку та строках.

Фактично послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування для нежитлових приміщень відповідача, надавались, тобто зобов`язання відповідача за відсутності укладених договорів виникає на підставі дії закону. Відсутність договорів не звільняє відповідача від сплати заборгованості за спожиті послуги.

Так як належні відповідачеві нежитлові приміщення магазину знаходяться у структурі багатоквартирного житлового будинку, КП Теплокомуненерго м. Монастирище, як суб`єкт відносин у сфері житлово-комунальних послуг, зобов`язане виконувати норми законодавства, в тому числі і Методику № 315, зокрема і щодо розподілу між співвласниками (відповідачем також) обсягу теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби опалення (опалення МЗК та допоміжних приміщень, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення).

КП Теплокомуненерго м. Монастирище отримало протокол зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 від 16.09.2020, згідно з яким співвласники обрали індивідуальну модель договорів на надання послуги з постачання теплової енергії із здійсненням обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем такого будинку.

Таким чином, отримавши протоколи від співвласників багатоквартирних будинків про вибір моделі організації договірних відносин, комунальне підприємство Теплокомуненерго міста Монастирище може укладати із споживачами відповідні договори.

Співвласники багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 дійшли згоди з підприємством щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання у такому будинку згідно з протоколом зборів.

Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії було встановлено підприємству рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради відповідно до Методики визначення розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку та їх розподілу між споживачами комунальних послуг, затвердженою наказом Мінрегіону від 05.06.2018 № 129. В той же час, в редакції Закону від 03.12.2020, витрати виконавця, пов`язані з обслуговуванням вузлів комерційного обліку теплової енергії було включено у плату за абонентське обслуговування.

В період з 20.10.2020 до 29.02.2024 включно в нежитлові приміщення магазину змішаної торгівлі (працює під вивіскою « ОСОБА_3 ») надавалися послуги з постачання теплової енергії, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування. Підприємством за надані послуги направлялися рахунки, які, в порушення строків, передбачених ст. 530 ЦК України, відповідачем не оплачені.

Відключення нежитлових приміщень магазину змішаної торгівлі « ОСОБА_3 », що знаходяться у структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 від централізованої системи теплопостачання технічно неможливо.

Нежитлові приміщення магазину змішаної торгівлі « ОСОБА_3 », що знаходяться у структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 , який в свою чергу вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, будівельними вимогами до інженерного обладнання, в тому числі до системи опалення. Нежитлові приміщення даного магазину, розташовані на першому поверсі п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку. Постачання теплової енергії в даний будинок здійснюється централізовано. Внутрішньобудинкова система, по якій здійснюється поставка теплової енергії до квартир та інших приміщень, є єдиною внутрішньобудинковою системою, відповідно до будівельних норм. Так як відключення споживача теплової енергії від централізованих мереж є зміною схеми мереж, то таке відключення можливе лише за згодою органів або посадових осіб, до відання яких відноситься контроль за безпечним функціонуванням системи.

У встановленому законом порядку, нежитлові приміщення магазину відповідача не були відключені від централізованої системи теплопостачання будинку по АДРЕСА_2 .

В нежитлових приміщеннях магазину змішаної торгівлі « ОСОБА_3 », що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 відсутнє індивідуальне опалення. Система опалення вказаних приміщень є невід`ємною частиною системи опалення будинку, розташованого за вказаною адресою.

Через єдину централізовану систему опалення надавалися послуги з постачання теплової енергії в житловий будинок по АДРЕСА_2 , в тому числі і у згадані нежитлові приміщення магазину ОСОБА_2 . Нежитлові приміщення магазину змішаної торгівлі « ОСОБА_3 », розміщені у структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 . Такі приміщення не є відокремленими від вказаного будинку, не відключені від мережі централізованого теплопостачання та опалюються від даної мережі тривалий час. Через єдину централізовану систему опалення здійснювався відпуск послуг з постачання теплової енергії в житловий будинок по АДРЕСА_2 , в тому числі і в приміщення магазину відповідача.

Факт споживання відповідачем житлово-комунальних послуг підтверджується рішеннями Монастирищенської міської ради про початок опалювальних сезонів, довідкою про якість послуг, банківськими реєстрами про оплату послуг іншими споживачами, приміщення яких також знаходяться у структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 , рахунками на спожиту теплову енергію і послуг, актами фіксації початку та закінчення опалювальних сезонів/фіксації показників загальнобудинкового засобу обліку теплової енергії, паспортом та свідоцтвом про повірку загальнобудинкового засобу обліку, актами готовності теплового господарства до опалювальних сезонів, розподілом спожитих послуг тощо.

Станом на 29.02.2024 ОСОБА_2 за спожиту теплову енергію та послуги заборгувала підприємству 28 413,76 грн.

Борг утворився за період з 20.10.2020 по 29.02.2024.

Відповідачу направлено досудове попередження з вимогою сплатити наявний борг.

В добровільному порядку оплатити наявний борг відповідач відмовилася.

Згідно розрахунку суми боргу за відповідачем утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію та послуги в розмірі: основного боргу в розмірі 28 413, 76 грн; інфляційні за час прострочення зобов`язання в розмірі 229,60 грн, 3% річних від простроченої суми в розмірі 714,01 грн, а всього: 29 357,37 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства Теплокомуненерго міста Монастирище 28 413,76 грн основного боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування, 229,60 грн інфляційних втрат та 714,01 грн 3% річних за час прострочення оплати по нежитловому приміщенню магазину змішаної торгівлі, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 та стягнути судові витрати в розмірі 3 028,00 грн.

На адресу суду через підсистему «Електронний суд» 02.05.2024 від представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 надійшов відзив на первісну позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі.

Відповідач не заперечує, що являється співвласником багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , і їй на праві приватної власності належить нежитлове приміщення у якому розташовано магазин « ОСОБА_3 ».

Вона не заперечує, що являючись співвласником вказаного будинку зобов`язана сплачувати за послуги з централізованого опалення місць загального користування, які надаються позивачем.

У той же час відповідач не визнає суми заборгованості в сумі 28 413,76 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 229,60 грн та 3% річних у розмірі 714,01 грн, виходячи із наступного.

Зазначені позивачем договори ОСОБА_2 не отримувала, оскільки зареєстрована та проживає по АДРЕСА_3 , а тому була позбавлена можливості подати КП «Теплокомуненерго міста Монастирище свої заперечення чи зауваження, а також протокол розбіжностей.

Такі дії КП «Теплокомуненерго» кваліфікуються як приховування договору з метою у подальшому використати факт його не отримання на свою користь.

На підтвердження суми заборгованості позивачем до суду надано неналежні докази, оскільки вони практично нечитаємі, що єпорушення прав відповідача на судовий захист.

Крім того, поданий розрахунок не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996) та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення № 88).

Відповідно до загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, єдиним підписантом зареєстровано керівника КП «Теплокомуенерго» ОСОБА_4 у той час розрахунок ним не підписано.

Аналогічні заперечення відповідача стосовно поданих позивачем показів загально - будинкових засобів обліку теплової енергії та розподілу споживчих послуг за підписом начальника техбюро ОСОБА_5 .

Рішенням Монастирищенської міської ради від 19.06.2012 № 145 відповідачу надано дозвіл на відключення магазину змішаної торгівлі по АДРЕСА_2 від мережі централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення.

Відповідно до акта приймання - передачі виконаних робіт від 03.09.2012, ТзОВ «Монастирищенський райагробуд» (ліцензія серії АВ № 590765 від 21.09.2011) було демонтовано прилади опалення, що розміщені в магазині змішаної торгівлі по АДРЕСА_2 , а саме регістрів з перемичками. Здійснено ізоляцію стояків, які залишились у вказаному приміщенні.

Даний факт підтверджується актом від 10.09.2012, складеному представниками держаних органів, у тому числі позивача.

Виходячи з цього в нежитловому приміщенні магазину «Кошик» по АДРЕСА_2 , відсутні системи опалення, а як наслідок, власник цього приміщення ОСОБА_2 не отримує послуг позивача в частині постачання теплової енергії.

Посилання позивача в позовній заяві на судове рішення № 2-а-44/12, яким визнано не законним та скасовано рішення про надання дозволу на відключення магазину змішаної торгівлі від мережі централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення, не заслуговує на увагу, оскільки у даній справі це рішення не може бути доказом будь-яких обставин.

Рішення Монастирищенської міської ради від 19.06.2012 № 145 являється ненормативним актом органу місцевого самоврядування та вичерпало свою дію моментом його виконання, а саме демонтажем 03.09.2012 систем опалення у зазначеному приміщенні.

Як зазначено вище, відповідач отримала дозвіл на відключення від мережі централізованого опалення 19.06.2012, прилади централізованого опалення демонтовані 03.09.2012, вказане рішення суду ухвалено 27.12.2012, а набрало законної сили 08.01.2013.

До матеріалів позовної заяви долучено (не підписані відповідачем) акти та рахунки - фактури стосовно обсягів нібито наданих відповідачу послуг з постачання теплової енергії за період часу із 20.10.2020 по 29.02.2024 на загальну суму (без ПДВ) 22 790,84 грн.

Відповідач дану суму заборгованості не визнає у повному обсязі, виходячи з наступного.

Із підстав, не отримання від позивача послуг з подачі теплової енергії для нежитлового приміщення магазину «Кошик», зазначена в рахунках-фактурах ціна за 1 Гкал по якій рахується заборгованість відповідачки, є незаконною.

Так, рішенням Монастирищенської міської ради від 23.09.2021 № 191 встановлено тариф на теплову енергію на 2021-2022 роки для категорії інших споживачів у розмірі 2 079,83 грн/Гкал.

Відповідно до рахунку-фактури № СФ - 0001014 від 30.11.2021, позивачем встановлено відповідачу вартість (не отриманої нею) послуги з постачання теплової енергії в сумі: перший рядок - 2 079,83 грн, другий рядок 5 616,18 грн/Гкал.

Відповідно до рахунку-фактори № СФ-0001137 від 31.12.2021, позивачем встановлено відповідачу вартість (не отриманої нею) послуги з постачання теплової енергії в сумі 2 808,09 грн.

Рішенням Монастирищенської міської ради від 28.09.2022 № 155 встановлено тариф на теплову енергію на 2022 - 2023 роки для категорії інших споживачів у розмірі 6 950,67 грн/Гкал.

При цьому, відповідно до пункту 5 рішення Монастирищенської міської ради від 28.09.2022 № 155, протягом дії воєнного стану в Україні та 6 місяців після місяця в якому воєнний стан буде припинено або скасовано тарифи на теплову енергію для всіх категорій споживачів залишаються такими, які діяли в опалювальний період 2021-2022 років, для інших споживачів у розмірі 3 431,49 грн.

Відповідно до рахунків - фактори № СФ-0000867 від 31.10.2022, № СФ-0000977 від 30.11.2022, № СФ-0001089 від 31.12.2022, № СФ-0000083 від 31.01.2023, № СФ-0000193 від 28.02.2023, № СФ-000298 від 31.03.2023, № СФ-000399 від 30.04.2023, позивачем встановлено відповідачу вартість (не отриманої нею) послуги з постачання теплової енергії в сумі 6 239,68 грн/Гкал.

Рішенням Монастирищенської міської ради від 31.08.2023 № 183 встановлено тариф на теплову енергію на 2023-2024 роки для категорії інших споживачів у розмірі 7 036,69 грн/Гкал, а рішенням від 24.10.2023 № 247 скориговано цей тариф на 2023- 2024 роки для цієї категорії споживачів у розмірі 3 745,40 грн/Гкал.

Відповідно до рахунку-фактори Na СФ-0000890 від 31.10.2023, позивачем встановлено відповідачу вартість (не отриманої нею) послуги з постачання теплової енергії в сумі 4 521,78 грн/Гкал.

Відповідно до рахунку - фактори № СФ-0001004 від 30.11.2023, позивачем встановлено відповідачу вартість (не отриманої нею) послуги з постачання теплової енергії в сумі 4 479,94 грн/Гкал.

Відповідно до рахунку-фактори № СФ-0001120 від 31.12.2023, позивачем встановлено відповідачу вартість (не отриманої нею) послуги з постачання теплової енергії в сумі З 999,38 грн/Гкал.

Відповідно до рахунку - фактори № СФ-0000085 від 31.01.2024, позивачем встановлено відповідачу вартість (не отриманої нею) послуги з постачання теплової енергії в сумі 3 864,56 грн/Гкал, а рахунку-фактори № СФ-0000196 від 29.02.2024 3 759,35.

Як слідує з матеріалів позовної заяви під час опалювального сезону 2022-2023 років позивачем незаконно, всупереч вимогам Закону № 2479-1Х та п. 5 рішення Монастирищенської міської ради від 28.09.2022 № 155, встановив завищений тариф на теплову енергію для категорії інших споживачів.

Також завищений тариф було встановлено всупереч рішення Монастирищенської міської ради від 24.10.2023 № 247 у січні 2024 року у розмірі 3 864,56 грн., рахунок фактура № СФ-0000085 від 31.01.2024 та у лютому 2024 у розмірі 3 759,35 грн, рахунок-фактура N° СФ-0000196 від 29.02.2024.

Договір між сторонами не був укладений саме з вини позивача.

Відповідач є співвласником усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язана брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку, а відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від такої участі.

ОСОБА_2 сплачувала позивачу витрати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку АДРЕСА_2 .

Як слідує з долучених до позову рахунків-фактури ОСОБА_2 мала сплатити КП «Теплокомуненерго» міста Монастирище за абонентське обслуговування, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем та обслуговування вузлів комерційного обліку на загальну суму 1 264,98.

Відповідно до банківських квитанцій, які долучаються до відзиву, ОСОБА_2 на зазначені цілі до подачі позову сплатила на рахунок позивача 1 145,28 грн, а 119,70 грн, нею сплачено після відкриття провадження у справі.

Борг відповідача за абонентське обслуговування, технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем та обслуговування вузлів комерційного обліку, відсутній.

Таким чином Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» міста Монастирище не довело обґрунтованість своїх позовних вимог стосовно стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії.

Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

На адресу суду через підсистему «Електронний суд» 06.05.2024 від представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої підприємство не погоджується з відзивом, з огляду на таке.

Відповідно до договору купівлі - продажу квартири під АДРЕСА_4 (яку в подальшому було переобладнано під магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і по якому виникла заборгованість, що є предметом даної справи), станом на 28.03.2001 ОСОБА_2 мешкала по АДРЕСА_3 , іншої адреси підприємство не мало, а тому саме на дану адресу було направлено договори для укладення на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Розрахунок суми боргу, показників загальнобудинкового засобу обліку та розподілу спожитих послуг містять інформацію за певний строк, борг зазначено на певну дату, а підписувалися вони відповідальними посадовими особами структурних підрозділів підприємства до посадових обов`язків яких належить виконання такої роботи та із зазначення їх посади на підприємстві, що не призводить до порушення прав споживача. В той же час, підприємство повторно надіслало розрахунок суми боргу, показників загальнобудинкового засобу обліку та розподіл спожитих послуг із зазначенням дати складання, назви підприємства та підписами, в тому числі, і директора Підприємства.

Нежитлові приміщення магазину змішаної торгівлі « ОСОБА_3 » знаходяться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 , який, в свою чергу, вводився з експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, будівельними вимогами до інженерного обладнання, в тому числі до системи опалення. Нежитлові приміщення даного магазину розташовані на першому поверсі п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку. Постачання теплової енергії в даний будинок здійснюється централізовано. Внутрішньобудинкова система, по якій здійснюється поставка теплової енергії до квартир та інших приміщень, є єдиною внутрішньобудинковою системою, відповідно до будівельних норм. Так, як відключення споживача теплової енергії від централізованих мереж є зміною схеми мереж, то таке відключення можливе лише за згодою органів або посадових осіб, до відання яких відноситься контроль за безпечним функціонуванням системи.

У встановленому законом порядку, нежитлові приміщення магазину відповідача не були відключені від централізованої системи теплопостачання будинку по АДРЕСА_2 .

В нежитлових приміщеннях магазину змішаної торгівлі « ОСОБА_3 », що знаходиться у структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 відсутнє індивідуальне опалення. Система опалення вказаних приміщень є невід`ємною частиною системи опалення будинку, розташованого за вказаною адресою.

Через єдину централізовану систему опалення надавалися послуги з постачання теплової енергії в житловий будинок по АДРЕСА_2 , в тому числі і у згадані нежитлові приміщення магазину ОСОБА_2 . Нежитлові приміщення магазину змішаної торгівлі « ОСОБА_3 » розміщені у структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 . Такі приміщення не є відокремленими від вказаного будинку, не відключені у законний спосіб від мережі централізованого теплопостачання та опалюються від даної мережі тривалий час. Через єдину централізовану систему опалення здійснювався відпуск теплової енергії в житловий будинок по АДРЕСА_2 , в тому числі і в приміщення магазину відповідача.

Зокрема, відповідно до доданих до відзиву фото магазину «Кошик», суд може бачити наявність внутрішньобудинкової системи опалення у приміщенні даного магазину. Підведення централізованого опалення до стояка в межах приміщення магазину відповідача свідчить про виконання послуг КП «ТКЕ» м. Монастирище. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з постачання теплової енергії, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення магазину від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Стосовно незгоди з нарахованими інфляційними та 3% річних зазначають, що за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Підприємству правомірно встановлюються економічно обґрунтовані тарифи на кожен опалювальний період, а останнє правомірно застосовує для визначення вартості спожитих послуг з постачання теплової енергії «іншим» споживачам тарифи, з урахуванням встановленого та у подальшому знятого мораторію на їх підвищення.

Розмір нарахувань за основну послугу з постачання теплової енергії для споживачів (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій), у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу, підлягав зміні відповідно до постанови КМУ від 10.11.2021 № 1209 "Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу". Тобто, тарифи для категорії споживачів «Інші» встановлюються ОМС підприємству на рівні економічно обґрунтованих, а у подальшому підлягають коригуванню відповідно до вимог постанови КМУ від 10.11.2021 № 1209 "Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу".

Стосовно постанови КМУ № 502 від 29.04.2022 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в України воєнного стану» то такою постановою рекомендовано органам ОМС не підвищувати тарифи для категорії споживачів «населення» до якої відповідач не належить, оскільки є власником нежитлового приміщення магазину, який призначений для здійснення у ньому підприємницької діяльності, а не для проживання (роз`яснення НКРЕКП щодо віднесення відповідача до «Іншої» категорії споживачів додається).

Наявність двох тарифів у різні періоди у листопаді місяці 2021: 2495,80 і 6739,42 грн/Гкал, застосування яких для різних періодів видно із актів відпуску та відповідного рахунку і до введення мораторію на підвищення тарифів чи зазначення у відзиві тарифу у розмірі 3431,49 грн/Гкал, встановленого для бюджетних установ, як тарифу для «Інших» споживачів, що не відповідає дійсності. В опалювальному сезоні 2022-2023 років застосований тариф для «Іншої» категорії споживачів, що становив 6 239,68 грн/Гкал без ПДВ (тобто на рівні затвердженому у грудні 2021 року рішенням № 276), в той час як затверджений - 6950,67 грн/Гкал, без ПДВ, а тому підприємство знову ж таки застосовувало, зокрема, і до відповідача менший від затвердженого тарифу. З 27.07.2023 мораторій на підвищення тарифів для «Іншої» категорії споживачів знято, але відповідач, як і усі інші споживачі даної категорії, отримували рахунки із скоригованою вартістю послуг з постачання теплової енергії, що була меншою від затвердженої у грудні 2021 року рішенням № 276: 6239,68 грн/Гкал без ПДВ (рахунок-фактура № СФ-0000890 від 31.10.2023 - 4521,78 грн/Гкал без ПДВ, рахунок-фактура № СФ-00001004 від 30.11.2023 - 4479,94 і 4226,14 грн/Гкал без ПДВ, рахунок-фактура № СФ-00001120 від 31.12.2023 - 3999,38 грн/Гкал без ПДВ, рахунок-фактура № СФ-0000085 від 31.01.2024 - 3864,56 грн/Гкал без ПДВ).

Представник відповідача у відзиві заявляє, що ОСОБА_2 було здійснено проплати на загальну суму 1 264,98 грн за абонентське, технічне і вузлів обслуговування, а тому борг за такі послуги відсутній, з чим підприємство не погоджується, адже платіжним дорученням від 14.07.2022 № 154427 ОСОБА_2 було сплачено 50,06 грн, платіжним дорученням від 03.03.2023 № 947178 ОСОБА_2 було сплачено 100 грн, платіжним дорученням від 18.08.2023 № 282232 ОСОБА_2 було сплачено 113,46 грн, платіжним дорученням від 13.09.2023 № 594314 ОСОБА_2 було сплачено 31,70 грн, платіжним дорученням від 22.12.2023 № 573850 ОСОБА_2 було сплачено 50,06 грн, тобто усього 345,28 грн, які підприємство врахувало при обрахунку боргу у розмірі 28 413,76 грн, і що видно із розрахунку боргу, а тому на таку суму загальний борг за позовом не може бути зменшено.

Платіжним дорученням від 25.03.2024 № 464254 ОСОБА_2 було сплачено підприємству 500 грн, платіжним дорученням від 09.04.2024 № 549111 ОСОБА_2 було сплачено підприємству 300 грн і платіжним дорученням від 01.05.2024 № 637279 ОСОБА_2 було сплачено підприємству 119,70 грн, разом 919,70 грн на які сума заявленого позову має бути зменшена і оплату яких підприємство підтверджує. Тобто, до стягнення на користь підприємства, з урахуванням зазначених трьох останніх оплат, належить 27 494,06 грн.

Просять стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства "Теплокомуненерго" міста Монастирище 27 494,06 грн боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування, 229,60 грн інфляційних втрат та 714,01 грн 3% річних за час прострочення оплати по нежитловому приміщенню магазину змішаної торгівлі, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до відповідача про захист прав споживачів, визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії. Заявлена вимога мотивована тим, що КП «Теплокомуненерго» міста Монастирище проект договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії направило не за адресою проживання ОСОБА_2 .

Рішенням Монастирищенської міської ради від 19.06.2012 № 145 ОСОБА_2 надано дозвіл на відключення магазину змішаної торгівлі по АДРЕСА_2 від мережі централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення, відповідно до якого 03.09.2012 було демонтовано прилади опалення, а саме регістри з перемичками.

Виходячи із цього, в нежитловому приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 , відсутні системи опалення, а як наслідок, власник цього приміщення ОСОБА_2 не отримує послуг КП «Теплокомуненерго» міста Монастирище в частині постачання теплової енергії.

Таким чином КП «Теплокомуненерго» міста Монастирище не надаючи споживачеві послуг з постачання теплової енергії безпідставно нарахувало плату за такі послуги на загальну суму 17 833,11 грн (без ПДВ), а з ПДВ - 21 399,73 грн.

Нарахування сум комунальних платежів за послуги з центрального опалення нежитлового приміщення, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , розташоване по АДРЕСА_2 у період часу із 20.10.2020 по 29.02.2024 в розмірі 17 833,11 грн, є неправомірним.

Просить визнати протиправними дії Комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище щодо нарахування сум комунальних платежів за послуги з опалення нежитлового приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в будинку АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 за період з 20.10.2020 по 29.02.2024 у розмірі 17 833,11 грн (без ПДВ) та зобов`язати Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» міста Монастирище виключити із нарахованих послуг з опалення нежитлового приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в будинку АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , за період з 20.10.2020 по 29.02.2024 у розмірі 17 833,11 грн (без ПДВ).

На адресу суду через підсистему «Електронний суд» 29.05.2024 від представника КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, який по змісту є аналогічним змісту відповіді на відзиву на первісну позовну заяву.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням справи до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 17.05.2024 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом; здійснено перехід до розгляду у загальному позовному провадженні та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 02.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_6 первісний позов підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав зазначених в заявах по суті справи. Зустрічний позов не визнав повністю, просив відмовити в задоволенні зустрічного позову, з підстав, зазначених в заявах по суті справи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 первісний позов не визнала повністю, просила відмовити у його задоволенні. Зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити та додатково пояснила, що у належному їй нежитловому приміщенні магазину «Кошик» відсутні прилади опалення, а лише наявні ізольовані стояки, які ніякого тепла не надають. Магазин в зимовий період нагрівається від кондиціонеру. Вона здійснила відключення від теплопостачання на підставі рішення Монастирищенської міської ради № 145 від 19.06.2012, проте індивідуальне опалення в магазині не встановлювала. Після скасування рішення Монастирищенської міської ради № 145 від 19.06.2012 постановою Монастирищенського районного суду від 27.12.2012, вона прилади опалення не відновлювала та за наданням дозволу до відповідних органів не зверталася.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 первісний позов не визнав повністю, просив відмовити у його задоволенні, з підстав, зазначених у заявах по суті справи; зустрічний позов підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав, зазначених заявах по суті справи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що працювала в магазині змішаної торгівлі « ОСОБА_3 » з 2010 року до 2021 року. У 2012 році прилади опалення (батареї) були демонтовані, стояки ізольовані та з цього часу магазин обігрівався кондиціонером в денний час.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що працює в магазині змішаної торгівлі « ОСОБА_3 » з 2021 до даного часу. Наразі в магазині відсутні прилади опалення (батареї), наявні лише ізольовані стояки. Магазин обігрівається кондиціонером, який на ніч вимикається.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами) № 2189-VIII від 09.11.2017 (далі Закон № 2189 від 09.11.2017) передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. Закону № 2189 від 09.11.2017, обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача).

Споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні Закону № 2189 від 09.11.2017 є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з технічним паспортом на нежитлове приміщення, власником магазину змішаної торгівлі, що по АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 , розмір частки 1/1, загальна площа магазину 34,0 кв.м. (а. с. 11 12 том 1).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 369658286 від 13.03.2024, ОСОБА_2 є власником магазину змішаної торгівлі, що за адресою АДРЕСА_2 (частка 1/1), підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності ЯЯЯ 677027, 17.12.2007, виконавчий комітет Монастирищенської міської ради (а. с. 9 10 том 1).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про присвоєння нумерації житловим та нежитловим приміщенням по АДРЕСА_5 » № 60 від 27.02.2014 присвоєно нумерацію житловим та нежитловим приміщенням, зокрема, квартирним житловим будинкам по АДРЕСА_2 та 32 (а.с. 88 том 1).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення магазину змішаної торгівлі, загальною площею 34,0 кв.м, що по АДРЕСА_2 .

Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14.05.2015 визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління (далі Закон № 417-VIII від 14.05.2015).

Відповідно до п. 1, 3, 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Згідно з п. 2, 4, 5, 10 ч. 1, 2 ст. 7 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 співвласники, зокрема, зобов`язані; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» № 2119-VIII від 22.06.2017 визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг (далі - Закон № 2119-VIII від 22.06.2017).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 2119-VIII від 22.06.2017 вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону № 2119-VIII від 22.06.2017 рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону № 2119-VIII від 22.06.2017 виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них.

Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2119-VIII від 22.06.2017 комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2, 3, 6 ч. 2 ст. 10 Закону № 2119-VIII від 22.06.2017 визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів; обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою.

Згідно з ч. 1, 2, 4, 6 ст. 10 Закону № 2119-VIII від 22.06.2017 у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

При цьому для цілей розподільного обліку відповідно до цієї статті права та обов`язки споживачів поширюються також на власників майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:

Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 2189 від 09.11.2017 до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, зокрема, належать встановлення методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії, а також послуги з поводження з побутовими відходами) у багатоквартирних будинках та інших будівлях, де налічуються два або більше споживачів.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 315 від 22.11.2018, затверджено методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (далі - Методика № 315 від 22.11.2018).

Методика № 315 від 22.11.2018 встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Згідно з абз. 1 - 5, 9 - 10 п. 2 Методики № 315 від 22.11.2018 виконавець розподілу комунальної послуги - виконавець комунальної послуги, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, що здійснює розподіл між споживачами обсягу спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг, відповідно до обраної моделі договірних відносин; допоміжні приміщення - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будівлі/будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); загальнобудинкові потреби - витрати на забезпечення спільних потреб будівлі/будинку комунальними послугами; загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення; місця загального користування (далі - МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень; опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря; приміщення з індивідуальним опаленням - приміщення, що забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела, встановленого у ньому, та що на законних підставах від`єднано від внутрішньобудинкової системи опалення, у якому забезпечується нормативна температура повітря.

Відповідно до п. 3 Методики № 315 від 22.11.2018 розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Згідно з п. 1 розділу VI Методики № 315 від 22.11.2018 для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 oC від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Розділом III Методики № 315 від 22.11.2018 передбачено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень.

Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21.08.2019 (далі - Правила № 830 від 21.08.2019) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до п. 4, 5, 8Правил № 830 від 21.08.2019 послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води.

Виконавець забезпечує безпечне постачання теплоносія відповідно до цих Правил та умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - договір).

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Згідно з п. 13 Правил № 830 від 21.08.2019 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку).

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

У разі зміни тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з дня введення його в дію.

Відповідно до п. 14 Правил № 830 від 21.08.2019 відокремлення (відключення) квартир та нежитлових приміщень від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води без дотримання встановленого Мінрегіоном порядку не допускається. Відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

Згідно з абз. 1, 3, 4 п. 24 Правил № 830 від 21.08.2019 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Відповідно до п. 31 34, 37 Правил № 830 від 21.08.2019 вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Інформування споживачів про намір зміни (коригування) тарифу на послугу з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 05.06.2018 № 130.

У разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну (коригування) ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення її/його у дію, повідомляє про це споживачу в один із способів, що гарантують доведення інформації до споживачів і які зазначені у пункті 10 цих Правил, з посиланням на рішення відповідного органу.

Плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.

У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 38 Правил № 830 від 21.08.2019 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Згідно з п. 1, 12 п. 42 Правил № 830 від 21.08.2019 споживач, зокрема, має право: своєчасно одержувати послугу належної якості відповідно до законодавства та договору; відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26.07.2019 № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Відповідно до п. 1, 5, 15 п. 45 Правил № 830 від 21.08.2019, індивідуальний споживач, зокрема, зобов`язаний: укладати договори про надання послуги у порядку і випадках, визначених законом (зокрема, з урахуванням рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо обраної моделі договірних відносин у багатоквартирному будинку); оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором; у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Згідно з .п. 4 п. 48 Правил № 830 від 21.08.2019 виконавець зобов`язаний, зокрема, готувати, укладати та переукладати із споживачем договір відповідно до обраної співвласниками моделі договірних відносин.

Таким чином, законодавство, що діяло на час виникнення спірних правовідносин, зобов`язує споживача комунальної послуги укладати договори про надання послуг з постачання теплової енергії, технічного та абонентського обслуговування, при цьому договір може бути укладений за пропозицією будь-якої сторони; відокремлення (відключення) квартир та нежитлових приміщень від мереж (систем) централізованого опалення без дотримання порядку не допускається, таке відключення не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку; у разі зміни тарифу, новий тариф застосовується з дня введення його в дію.

Так, сторона відповідача за первісним позовом, як на підставу відмови у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову посилається на те, що ОСОБА_2 , як власник нежитлового приміщення не отримувала послуг з постачання теплової енергії, оскільки у належному їй нежитловому приміщенні демонтовано прилади теплопостачання, відповідно до рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради. З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Кабінетом Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07.2005 (які були чинні станом на 19.06.2012), врегульовували, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» № 4 від 22.11.2005 (далі Порядок № 4 від 22.11.2005) (який був чинний станом на 19.06.2012) визначав процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП.

Відповідно до п. 2.1. Порядку № 4 від 22.11.2005 для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до міжвідомчої Комісії, яка створюється органом місцевого самоврядування для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення.

До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мережі ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних та технічних умов для виготовлення проєктної документації.

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання.

Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника.

Рішення комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Згідно з п. 2.5., 2.6 Порядку № 4 від 22.11.2005 відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи.

По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Таким чином, відповідно до діючих на час відключення ОСОБА_2 нормативно-правових актів щодо відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, єдиною підставою для такого відключення є рішення міжвідомчої комісії, що оформлюється протоколом, щодо відключення від мереж ЦО, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проєктної документації.

Крім цього, діючим на час відключення ОСОБА_2 від мережі централізованого опалення Порядком № 4 від 28.11.2007, відключення окремого приміщення в житловому будинку не передбачено, як і не передбачено вирішення питання щодо відключення споживачів від мережі централізованого опалення виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування.

Так, сторона відповідача за первісним позовом та сторона позивача за зустрічним позовом на підтвердження законного відключення нежитлового приміщення магазину змішаної торгівлі від централізованого опалення надала наступні докази.

Рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про надання дозволу ОСОБА_2 на відключення магазину змішаної торгівлі по АДРЕСА_2 від мережі централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення» № 145 від 19.06.2012, відповідно до якого надано дозвіл ОСОБА_2 на відключення магазину змішаної торгівлі по АДРЕСА_2 від мережі централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення. ОСОБА_2 виготовити проект індивідуального опалення, який повинен відповідати вимогам ДБН, чинним нормативним документам та врахувати технічні умови служб міста і району (а.с. 181 том 1).

Акт приймання передачі виконання робіт від 03.09.2012, згідно з яким підрядчик ТзОВ «Монастирищенський райагробуд» виконав та передав наступні роботи: демонтував прилади опалення, що розміщені в магазині змішаної торгівлі по АДРЕСА_2 , а саме: регістр із сталевих труб (Ду 40мм) довжиною 0,80 м і висотою 0,45 м кількістю перемичок 12 шт, регістр із сталевих труб (Ду 40 мм) довжиною 0,54 м і висотою 0,45 м кількістю перемичок 6 шт, регістр із сталевих труб (Ду 40 мм) довжиною 0,80 м і висотою 0,45 м кількістю перемичок 6 шт, регістр із сталевих труб (Ду 40 мм) довжиною 0,39 м і висотою 0,45 м кількістю перемичок 3 шт.2. провів ізоляцію стояків Ду 20 мм 0 8,84 м та стояків Ду 15 мм 2,64 м (а.с. 182 том 1).

На підтвердження права ТОВ «Монастирищенський райагробуд» здійснювати даний вид робіт надано ліцензію Державної архітектурно будівельної інспекції України серії АВ № 590765 від 21.09.2011 та додаток до неї (а.с. 183 184 том 1).

Акт комісії від 10.09.2012, відповідно до якого у нежитловому приміщенні магазині змішаної торгівлі «Кошик», яке розміщене у багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 демонтовані прилади опалення на замовлення власника нежитлового приміщення ОСОБА_2 . В даному акті зазначено, що проєкт індивідуального опалення не виготовлено (а.с. 185 том 1).

Актом обстеження технічного стану нежитлового приміщення (будинку, квартири) № 29/04/01 від 29.04.2024, який виготовлено експертом-оцінювачем, відповідно до якого експертом встановлено, що інженерні комунікації відповідають технічному стану, після виконання робіт, які були проведені згідно з актом про прийняття - передачі робіт від 03.09.2012 ТзоВ «Монастирищенський райагробуд»; змін в інженерних комунікаціях не виявлено (а.с. 186 - 190 том 1).

Інших доказів, в тому числі протоколу міжвідомчої комісії щодо відключення від мереж ЦО, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та вихідних даних і технічних умов для виготовлення проєктної документації відповідачем не надано.

Таким чином, докази законності відключення ОСОБА_2 від централізованої системи теплопостачання у матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідно до постанови Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.12.2012 визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 145 від 19.06.2012 року Про надання дозволу ОСОБА_2 на відключення магазину змішаної торгівлі ОСОБА_3 , що по АДРЕСА_2 від мережі централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 самовільно відключилася від мереж централізованого опалення, що заборонено законом.

Станом на дату розгляду справи чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства Україна «Про затвердження Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води» за № 169 від 26.07.2019 (далі Порядок № 169 від 26.07.2019).

Даний порядок № 169 від 26.07.2019 визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 1 ІІ розділуПорядку № 169 від 26.07.2019 рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.

Рішення органів місцевого самоврядування можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Згідно з п. 1, 3, 4, 6, 7, 9, 12, 13 ІІІ розділуПорядку № 169 від 26.07.2019 власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії.

Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів.

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил.

Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання або постачання гарячої води чи іншим залученим власником суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання.

У разі виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП іншим залученим власником суб`єктом господарювання, який у випадках, передбачених законодавством, має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, власник квартири чи нежитлового приміщення письмово повідомляє виконавця послуг з постачання теплової енергії, виконавця послуг з постачання гарячої води, виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води - про дату і час виконання робіт з відокремлення (відключення) не пізніше ніж за 15 календарних днів до дня виконання таких робіт. Неприбуття представників виконавців відповідних комунальних послуг та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води за умови їх повідомлення не може бути підставою для відмови у виконанні робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП.

Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Так, стороною відповідача за первісним позовом та стороною позивача за зустрічним позовом не надано доказів відключення магазину змішаної торгівлі від центрального опалення відповідно до діючих нормативно-правових актів.

Також, відповідно до листа Монастирищенського управління по експлуатації газового господарства № 334 від 19.08.2011 за адресою АДРЕСА_1 приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » власник ОСОБА_2 , індивідуальне опалення не встановлено, газопостачання припинено шляхом відрізання від газопостачальної мережі (а.с. 76 том 1).

Згідно з листом Монастирищенського РЕМ № 282 від 19.08.2011, станом на 18.08.2011 Монастирищенським РЕМ не видавалися технічні умови на встановлення електроопалювальної установки та не погоджувалося збільшення потужності, зазначеної в договорі за адресою: АДРЕСА_2 приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » власник ОСОБА_2 . Межа балансової належності, тобто точка продажу електроенергії встановлена на затискачах електролічильника, тому обстеження внутрішньо квартирних мереж ними не проводиться, так як це поза їхньою компетенцією (а.с. 77 том 1).

З даних доказів вбачається, що засобами індивідуального опалення приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не обладнане.

Таким чином, оскільки нежитлове приміщення відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, а внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною, вона зобов`язана нести витрати з теплопостачання, утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку.

Згідно з ст. 162 ЖК України у будинках (квартирах), що належить громадянинові наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Оскільки, ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення магазину змішаної торгівлі, що знаходяться в структурі багатоквартирного житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , який у встановленому законодавством порядку не відключений від внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а тому відповідно до ст. 162 ЖК України вона зобов`язана брати участь у витратах по утриманню нежитлового приміщення та є споживачем житлово-комунальних послуг, а тому зобов`язана брати і участь в оплаті послуг за теплопостачання, технічне та абонентське обслуговування, а тому нарахування КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище споживачу ОСОБА_2 за послуги з теплопостачання та обслуговування є законними.

Відповідно до змісту первісної позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з 20.10.2020 до 29.02.2024 як за фактичну спожиту теплову енергію та послуги з обслуговування до укладення індивідуального договору.

Згідно з ст. 13 Закону № 2189 від 09.11.2017 договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Так, позивачем 22.10.2020 за № 245 на ім`я ОСОБА_2 (по приміщенню магазину «Кошик» вул. Богуна, 30), за адресою АДРЕСА_3 було направлено для укладення 2 екземпляри договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання) від 01.10.2020 (а.с. 13 16 том 1).

Крім цього, позивачем 20.05.2024 за № 154 та 24.05.2024 за № 160 на ім`я ОСОБА_2 (по приміщенню магазину «Кошик» вул. Богуна, 30), за адресою АДРЕСА_3 було направлено для укладення 2 екземпляри договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання) від 20.05.2024 (а.с. 58 66, 96 - том 1).

Матеріали справи не містять доказів укладення ОСОБА_2 договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання), ОСОБА_2 надала КП «Теплокомуненрго» м. Монастирище протокол розбіжностей від 03.06.2024 та повернула не підписаний індивідуальний договір (а.с. 74 88, 97 - 106 том 2).

Сторона відповідача за первісним позовом та сторона позивача за зустрічним позовом як на підставу відмови первісного позову та підставу задоволення зустрічного позову посилається на те, що індивідуальний договір про надання послуги не підписаний із вини позивача, оскільки такий договір направлявся на адресу АДРЕСА_3 , власником якого є інша особа. Суд вважає, що дані обставини не можуть бути взяті судом до уваги, виходячи із наступного.

Так, дійсно, власником житлового будинку АДРЕСА_3 із 16.04.2002 є ОСОБА_9 , що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок садибного типу, домовою книгою (а.с. 206 209 том 1).

Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 28.03.2001, власником житлового будинку АДРЕСА_6 була ОСОБА_2 (а.с. 227 228 том 1, а.с. 54 55 том 2).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 369658286 від 13.03.2024, ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_3 (а. с. 9 10 том 1).

Так, представником позивача за первісним позовом та представником відповідача за зустрічним позовом 22.10.2020 було направлено договори з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 . Проте, 20.05.2024 та 24.05.2024 дані договори були уже направленні ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 . Проте, ОСОБА_2 , договір не підписала.

Як зазначалось судом вище, з пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проєкт відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, разом з тим, ОСОБА_2 даним правом не скористалась.

Так, стороною відповідача за первісним позовом та стороною позивача за зустрічним позовом надано квитанції про оплату рахунків фактур КП «Теплокомуненерго» (а.с. 191 198 том 1). Так, зокрема, згідно платіжних інструкцій ОСОБА_2 здійснювала платежі на користь КП «Теплокомуненерго». Відповідно до рахунку фактури № СФ 0000890 від 31.10.2023 до оплати, зокрема, включено постачання теплової енергії (а.с. 52 том 1). Тобто, ОСОБА_2 була обізнана про наявність заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та оплачуючи рахунки за надані послуги, зокрема, постачання теплової енергії, фактично приєдналась до умов індивідуального договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189 від 09.11.2017 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з п. 37 Правил № 830 від 21.08.2019 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, споживач ОСОБА_2 не звільнена від оплати житлово - комунальних послуг, отриманих нею без укладення договору про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 901 ЦК України положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з довідкою № 567, виданою 10.08.2023 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради, послуги з постачання теплової енергії, абонентського та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання для усіх споживачів міста Монастирище та села Нове Місто, упродовж періоду з жовтня 2020 по квітень 2023 років, включно, надавалися комунальним підприємством «Теплокомуненерго» м. Монастирище, безперебійно та якісно (а.с. 17 том 1).

КП «Теплокомуненерго» на підтвердження обсягу (Гкал) послуг з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування будинку, витрат на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та послуги з постачання теплової енергії магазину «Кошик» за 2020 - 2024 роки надало розподіл спожитих послуг з постачання теплової енергії для нежитлових приміщень магазину «Кошик» по АДРЕСА_1 та показники загально-будинкового засобу обліку теплової енергії багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 18 19, 21 том 1).

У період із 01.10.2020 до 29.02.2024 КП «Теплокомуненерго» міста Монастирище за встановленими тарифами щомісячно визначав обсяги і вартість фактично спожитих відповідачем у магазині теплової енергії та абонентського обслуговування і надсилав рахунки - фактури відповідачу на оплату цих послуг, які відповідачами не оплачені (а.с. 23 56 том 1).

Відповідно до банківських реєстрів, споживачі послуг, приміщення яких знаходяться у структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 сплачували кошти за отриманні послуги від КП «Теплокомуенерго» (а.с. 57 73 том 1).

Згідно з рішенням Монастирищенської міської ради № 135 від 24.09.2020 «Про початок опалювального сезону 2020-2021 років» розпочати опалювальний сезон 2020-2021 років житлових і адміністративних будинків, дитячих навчальних закладів та інших установ при умові зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8 С і нижче протягом трьох діб (а.с. 90 том 1).

Відповідно до рішення Монастирищенської міської ради № 190 від 23.09.2021 «Про початок опалювального сезону 2021-2022 років» розпочато опалювальний сезон 2021-2022 років житлових і адміністративних будинків, дитячих навчальних закладів та інших установ при умові зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8 С і нижче протягом трьох діб (а.с.91 том 1).

Згідно з рішенням Монастирищенської міської ради № 154 від 28.09.2022 «Про початок опалювального сезону 2022-2023 років» розпочато опалювальний сезон 2022 - 2023 років житлових і адміністративних будинків, дитячих навчальних закладів та інших установ при умові зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8 С і нижче протягом трьох діб та з урахуванням правового режиму воєнного стану (а.с. 92 том 1).

Відповідно до рішення Монастирищенської міської ради № 209 від 04.10.2023 «Про початок опалювального сезону 2023-2024 років» розпочато опалювальний сезон 2023-2024 років житлових і адміністративних будинків, дитячих навчальних закладів та інших установ при умові зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8 С і нижче протягом трьох діб та з урахуванням правового режиму воєнного стану (а.с. 93 том 1).

Згідно з актами готовності теплового господарства до роботи в опалювальні періоди 2020 - 2024 підприємству надано дозвіл на початок опалювального періоду (а.с. 78-81 том 1).

Крім того, відповідно до актів фіксації подачі та припинення теплоносія за 2020 - 2024 роки підприємством перед початком та закінченням опалювального періоду зафіксовано факт подачі та припинення подачі теплової енергії в житловий будинок по АДРЕСА_2 з фіксацією показників лічильника, який на вказані періоди мав відповідну сертифікацію та пройшов державну повірку (а.с 82- 85).

Згідно з актом від 11.04.2023, 01.04.2023 елемент живлення загально-будинкового лічильника теплової енергії Ultraheat T 550 зав. номер 68642862 будинку по вул. І.Богуна вийшов з ладу. Протягом періоду з 01.04.2023 по 10.04.2023 включно, вказаний комерційний засіб обліку теплової енергії був непрацездатний (а.с. 22 том 1).

Відповідно до ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005 (із змінами) (далі Закон № 2633-IV від 02.06.2005) споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості в судовому порядку.

Згідно з ст.7 Закону № 2189 від 09.11.2017, ст. 67, 68 Житлового кодексу України передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а також встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону № 2189 від 09.11.2017 відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм Закону споживачі зобов`язанні оплатити житлово-комунальні послуги якщо вони фактично користувались ними як на виконання умов договору так і отриманих споживачем до укладення відповідного договору.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 за період часу із 01.10.2020 до 29.02.2024 без укладення індивідуальних договорів фактично користувалася житлово - комунальними послугами з постачання теплової енергії та обслуговуванням внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування, що підтверджується довідкою № 567, виданої 10.08.2023 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради про надання за адресою споживача комунальним підприємством «Теплокомуненерго» міста Монастирище безперебійно та якісно послуг з централізованого постачання теплової енергії, а тому, як споживач зобов`язана оплачувати фактично спожиті житлово-комунальні послуги.

Сторона відповідача за первісним позовом та сторона позивача за зустрічним позовом, як на підставу відмови у задоволенні первісного позову та підставу для задоволення зустрічного позову посилається на те, що застосовувалися інші тарифи ніж визначенні рішеннями місцевого самоврядування та вказувала на заборону підвищувати тарифи для всіх категорій споживачів у період воєнного стану. З даного приводу суд вважає за необхідне, зазначити наступне.

Відповідно до п. 31 34, 36 - 39 Правил № 830 від 21.08.2019 вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

У разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

Плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.

Рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

У разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості виконавець проводить перерахунок вартості послуги в установленому законодавством порядку та сплачує споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законом або договором.

Учасниками справи не заперечується факт, що нежитлове приміщення магазин змішаної торгівлі, що по АДРЕСА_2 відноситься до категорії «інших споживачів».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» № 2479-IX від 29.07.2022, визначено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на: послуги з розподілу природного газу; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Разом з тим, Законом України № 3220-IX від 30.06.2023, який набрав чинності 27.07.2023 частину першу статті 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" від 29.07.2022 № 2479-IX викладено в новій редакції: "Протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення тарифів на: послуги з розподілу природного газу для всіх категорій споживачів; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення, послуги з постачання теплової енергії для населення та постачання гарячої води для населення".

Тобто, із 27.07.2023 заборонено підвищувати тарифи та теплову енергію лише для населення, а як було встановлено судом вище, магазин змішаної торгівлі відноситься до категорії «Інші споживачі».

Відповідно до рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 127 від 31.08.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненеорго» м. Монастирище» встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії для споживачів комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище, які отримують теплоенергію від котельні за адресою АДРЕСА_7 І на 2020 2021 роки, зокрема, для потреб інших споживачів без ПДВ: одноставковий тариф на теплову енергію 1 514,05 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1 060,61 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 439,21 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 14,23 грн/Гкал (а.с. 94 95 том 1).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 3 від 21.12.2020 «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище скориговано тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для споживачів комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище, які отримують теплоенергію від котельні за адресою АДРЕСА_7 І на 2021 2022 роки, що встановлені рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 31.08.2020 № 127 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненеорго» м. Монастирище», зокрема, для потреб інших споживачів без ПДВ: одноставковий тариф на теплову енергію 1 710,67 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1 257,23 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 439,21 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 14,23 грн/Гкал (залишено без змін) (а.с. 96 97 том 1).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 191 від 23.09.2021 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненеорго» м. Монастирище» встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії для споживачів комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище, які отримують теплоенергію від котельні за адресою АДРЕСА_7 І на 2021 2022 роки, зокрема, для потреб інших споживачів без ПДВ: одноставковий тариф на теплову енергію 2 079,83 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1 542,53 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 521,18 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 16,12 грн/Гкал (а.с. 98 99 том 1).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 233 від 10.11.2021 «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище скориговано тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для споживачів комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище, які отримують теплоенергію від котельні за адресою АДРЕСА_7 І на 2021 2022 роки, що встановлені рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 23.09.2021 № 191 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненеорго» м. Монастирище», зокрема, для потреб інших споживачів без ПДВ: одноставковий тариф на теплову енергію 5 616,18 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 5 078,88 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 521,18 грн/Гкал (залишено без змін); тариф на постачання теплової енергії 16,12 грн/Гкал (залишено без змін) (а.с. 100 101 том 1).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 276 від 22.12.2021 «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище скориговано тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для споживачів комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище, які отримують теплоенергію від котельні за адресою АДРЕСА_7 І на 2021 2022 роки, що встановлені рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 23.09.2021 № 191 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненеорго» м. Монастирище», зокрема, для потреб інших споживачів без ПДВ: одноставковий тариф на теплову енергію 6 239,68 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 5 125,27 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 1 098,30 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 16,12 грн/Гкал (а.с. 102 103 том 1).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 155 від 28.09.2022 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненеорго» м. Монастирище» встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування і постачання для споживачів комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище, які отримують теплоенергію від котельні за адресою АДРЕСА_7 І на 2022 2023 роки, зокрема, для потреб інших споживачів без ПДВ: одноставковий тариф на теплову енергію 6 950,67 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 5 697,99 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 1 232,17 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 20,51 грн/Гкал. Крім цього, відповідно до п. 5 даного рішення протягом дії воєнного стану в Україні та 6 місяців після місяця в якому воєнний стан буде припинено або скасовано тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання і послуги з постачання теплової енергії для всіх категорій споживачів залишаються такими, які діяли в опалювальний період 2021 2022, зокрема, для потреб інших споживачів без ПДВ: одноставковий тариф на теплову енергію 6 239,68 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 5 125,27 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 1 098,30 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 16,12 грн/Гкал (а.с. 104 105 том 1).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 247 від 24.10.2023 «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище скориговано тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для споживачів комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище, які отримують теплоенергію від котельні за адресою АДРЕСА_7 І на 2023 2024 роки, зокрема, для потреб інших споживачів без ПДВ: одноставковий тариф на теплову енергію 3 745,40 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 2 872,87 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 847,93 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 24,60 грн/Гкал (а.с. 106 107 том 1).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 183 від 31.08.2023 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненеорго» м. Монастирище» встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування і постачання для споживачів комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище, які отримують теплоенергію від котельні за адресою АДРЕСА_7 І на 2023 2024 роки, зокрема, для потреб інших споживачів без ПДВ: одноставковий тариф на теплову енергію 7 036,69 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 5 745,26 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 1 266,98 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 24,45 грн/Гкал (а.с. 108 109 том 1).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 113 від 29.07.2020 «Про встановлення розміру внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії оператору зовнішніх інженерних мереж КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище» встановлено розміри внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обслуговує оператор зовнішніх інженерних мереж КП «Теплокомуненего» м. Монастирище для всіх категорій споживачів м. Монастирище і с. Нового Міста в розрізі кожної будівлі окремо, зокрема, по АДРЕСА_2 всього на будинок 366,36 грн, на 1 приміщення в квартал 5,23 грн (а.с. 110 111 том 1).

Наказами КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище № 39 від 01.09.2020, № 38 від 02.06.2021 встановлено плату за абонентське обслуговування (а.с. 112 113 том 1).

Тобто, виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради було встановлено (та в послідуючому відкореговано) тарифи на теплову енергію, зокрема, для споживача ОСОБА_2 : рішенням від 31.08.2020 у розмірі 1 514,05 грн; рішенням від 21.12.2020 у розмірі 1 710,67 грн; рішенням від 23.09.2021 у розмірі 2 079,83 грн; рішенням від 10.11.2021 у розмірі 5 616,18 грн; рішенням від 22.12.2021 у розмірі 6 239,68 грн; рішенням від 28.09.2022 у розмірі 6 950,67 грн та у розмірі 6 239,68 грн; рішенням від 24.10.2023 у розмірі 3 745,40 грн; рішенням від 31.08.2023 у розмірі 7 036,69 грн.

Так, при нарахуванні вартості послуг з постачання теплової енергії ОСОБА_2 у магазин змішаної торгівлі застосовувались наступні тарифи: відповідно до рахунків фактур: № СФ 0000669 від 31.10.2020, № СФ 0000769 від 30.11.2020, № СФ 0000893 від 31.12.2020 у розмірі 1 514,05 грн; відповідно до рахунків фактур: № СФ 0000087 від 31.01.2021, № СФ 0000196 від 28.02.2021, № СФ 0000304 від 31.03.2021, № СФ 0000401 від 30.04.2021 у розмірі 1 710,67 грн; відповідно до рахунків фактур: № СФ 0000898 від 31.10.2021, № СФ 0001014 від 30.11.2021 у розмірі 2 079,83 грн; відповідно до рахунку фактури: № СФ 0001137 від 31.12.2021 у розмірі 2 808,09 грн; відповідно до рахунків фактур: № СФ 0000081 від 31.01.2022, № СФ 0000188 від 28.02.2022, № СФ 0000295 від 31.03.2022, № СФ 0000382 від 30.04.2022 у розмірі 3 431,20 грн; відповідно до рахунків фактур: № СФ 0000867 від 31.10.2022, № СФ 0000977 від 30.11.2022, № СФ 0000083 від 31.01.2023, № СФ 0000193 від 28.02.2023, № СФ 0000399 від 30.04.2023 у розмірі 6 239,68 грн; відповідно до рахунку фактури: № СФ 0000890 від 31.10.2023 у розмірі 4 521,78 грн; відповідно до рахунку фактури № СФ 0001004 від 30.11.2023 у розмірі 4 479,94 грн; відповідно до рахунку фактури: № СФ 0001120 від 31.12.2023 у розмірі 3 999,38 грн; відповідно до рахунку фактури: № СФ 0000085 від 31.01.2024 у розмірі 3 864,56 грн; відповідно до рахунку фактури: № СФ 0000196 від 29.02.2024 у розмірі 3 759,35 грн.

Тобто, нарахування для ОСОБА_2 були здійснені в межах затверджених тарифів; у період дії мораторію на підвищення тарифів, підвищення тарифів на послуги з теплопостачання не застосовувались, а тому доводи відзиву на позов та зустрічного позову в цій частині є необґрунтованими.

Доводи відповіді на відзив та зустрічної позовної заяви в частині визнання неналежним розрахунку заборгованості та показів загально-будинкових засобів обліку теплової енергії та розподілу споживчих послуг через відсутності прізвища та ім`я виконавця та його номеру телефону, виготовлення його іншим шрифтом, ніж передбачено ДСТУ 4163:2020, не підписання даних документів керівником товариства, суд вважає неспроможним, оскільки відповідно до ст. 77 ЦПК України неналежними є докази, які не стосуються предмету доказування, оскільки, як розрахунок заборгованості так і показники обліку та розподілу спожитих послуг є доказами, що стосуються предмету доказування, то підстав для визнання їх неналежними доказами у суду немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 10 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, зокрема, про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги).

Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку, що по АДРЕСА_2 від 16.09.2020, зокрема, визначено індивідуальну модель договорів на надання послуги з постачання теплової енергії та визначено розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем будинку, що відповідає тим нарахуванням, що здійснені КП «Теплокомуненерго» (а.с. 114 116 том 1).

Згідно з ч. 2, 3 ст. 162 Житлового кодексу Української РСР плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Так, судом встановлено, що позивач за первісним позовом в повному обсязі виконав свої зобов`язання по наданню послуг. Доказів протилежного, зокрема, ненадання відповідачу ОСОБА_2 послуг, надання неякісних послуг тощо, судом не встановлено.

Однак, відповідач за первісним позовом належним чином зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з 01.10.2020 до 29.02.2024 в розмірі 27 494,06 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості ОСОБА_2 по нежитловому приміщенню магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , які надані позивачем та приймається судом до уваги, як належні та допустимі докази, при цьому, відповідачем зазначені розрахунки заборгованості не спростовані, контррозрахунок заборгованості суду не надано (а.с. 20 том 1).

Позивач 14.03.2024 надіслав відповідачеві досудове попередження з вимогою оплати заборгованість за надані послуги станом на 01.03.2024, що свідчить про те, що споживач про наявність боргу повідомлена (а. с. 86,87).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги КП «Теплокомуненерго» за первісним позовом про стягнення основного боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування в розмірі 27 494,06 грн.

Суд вважає, що вимога за зустрічним позовом про визнання протиправними дії КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище щодо нарахування сум комунальних платежів за послуги з опалення нежитлового приміщення не підлягає до задоволення, оскільки, як було встановлено судом вище, послуги з постачання теплової енергії надавалися безперебійно та якісно, доказів протилежного стороною позивача за зустрічним позовом не надано, відсутність укладеного договору між сторонами не є підставою для звільнення ОСОБА_2 від оплати послуги, оплата послуг нараховувалася відповідно до встановлених тарифів.

Позовна вимога за зустрічним позовом про зобов`язання виключити із нарахованих послуг з опалення нежитлового приміщення не підлягає до задоволення, оскільки є похідною вимогою про визнання дій протиправними, в задоволенні якої судом відмовлено.

Позивач за первісним позовом, пред`являючи вимоги про стягнення основної суми боргу, просив у тому числі, стягнути інфляційні втрати в розмірі 229,60 грн та три проценти річних від простроченої суми 714,01 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком інфляційних витрат та трьох відсотків річних на суму заборгованості 27 494,06 грн за період з 01.10.2020 до 29.02.2024, інфляційні витрати становлять 229,60 грн та 3% річних за період становлять 714,01 грн.

Оскільки, відповідач за первісним позовом не своєчасно здійснювала оплату за послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з 01.10.2020 до 29.02.2024 у неї утворилась заборгованість у сумі 27 494,06 грн, на яку згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України було нараховано інфляційні втрати у розмірі 229,60 грн та 3% річних у сумі 714,01 грн, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов комунального підприємства «Теплокомуненерго» м. Монастирище до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства "Теплокомуненерго" міста Монастирище за період з 01.10.2020 до 29.02.2024 борг за спожиті послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування по нежитловому приміщенню магазину змішаної торгівлі, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 в розмірі 27 494,06 грн, інфляційні втрати у розмірі 229,60 грн та три відсотки річних у розмірі 714,01 грн за час прострочення оплати, а всього 28 437 (двадцять вісім тисяч чотириста тридцять сім) грн 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства "Теплокомуненерго" міста Монастирище судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: комунальне підприємство «Теплокомуненерго» міста Монастирище, місцезнаходження: вул. Суворова, 3 м. Монастирище Уманського району Черкаської області, ідентифікаційний код 25584373.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 25.07.2024

Суддя Юлія ЖЕЖЕР