Справа № 392/471/24
Провадження № 2/392/363/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючої судді Кавун Т.В.,

секретар Стець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мала Виска справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2016 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю дитини.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2016 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання доньки в розмірі частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2016 року і до досягнення донькою повноліття.

Наразі він створив нову сім`ю та уклав шлюб з ОСОБА_4 . Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки він має на утриманні малолітню дитину та дружину у декретній відпустці, його сімейний і матеріальний стан змінився, крім того не має стабільного заробітку (дохід) з якого здійснюються відрахування на утримання доньки ОСОБА_3 , тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно на 7000 (сім) тисяч гривень в твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов не визнає, оскільки позивачем не надано доказів, щодо сплати аліментів на іншу дитину, що унеможливлює зменшення аліментів встановлених за рішенням суду на її дитину ОСОБА_3 ..

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

06.05.2016 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області, розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , зареєстрований 08.02.2014 року Новогригорівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис № 1.

06.05.2016 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_6 кошти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (аліменти) в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2016 року і до досягнення донькою повноліття.

02.09.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду на доньку ОСОБА_3 , а саме: з частки від його доходу на тверду грошову суму 7000 гривень.

Однак, норми статті 181 СК України виключно передбачають зміну способу стягнення аліментів лише за позовом одержувача аліментів.

Натомість приписами ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне

погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. (Постанова ВС від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження 61-51сво18))

Отже, позивач помилково посилається на норму статті 192 СК України як на підставу зміни розміру аліментів, адже право вибору та ініціювання зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів має винятково одержувач аліментів.

Тобто, позивач ОСОБА_1 за наявності підстав, передбачених ст. 192 СК України, може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, визначених в частці від його заробітку (доходу), з поданням доказів на обгрунтування наявності обставин для зменшення розміру аліментів.

Згідно правового висновку, зробленого в Постанові Верховного Суду від 16.10.2019 року (справа № 664/2746/17), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів змінюється лише за позовом одержувача аліментів.

Також суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наявності належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення судового рішення у позивача суттєво змінився матеріальний стан та інші обставини, які в сукупності, не дають змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивач має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

З урахуванням того, що що звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення належить виключно одержувачу аліментів та за його вибором, а не платнику аліментів, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_5 , реєстраціний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.В. Кавун