Номер провадження: 22-ц/813/5266/24
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 на рішення у складі судді Калініченко Л.В.,

встановив:

У вересні 2022 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в якій позивачка просить суд змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення з відповідача на двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлені судовим наказом №520/2635/19, винесеним 12.02.2019 року Київським районним судом міста Одеси, шляхом їх стягнення в твердій грошовій сумі у розмірі 67000,00 грн. на двох дітей, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого стягувати у розмірі 49500,00 грн. щомісячно, до досягнення наймолодшою дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач є батьками двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які наразі проживають разом з нею. Судовим наказом у справі №520/2635/19, винесеним 12.02.2019 року Київським районним судом міста Одеси з відповідача було стягнуто аліменти на спільних малолітніх дітей, розмір який наразі є недостатнім для утримання дітей, задоволення їх життєвих потреб, а також визначений спосіб стягнення аліментів у частці від доходів відповідача не є результативним, оскільки не охоплює реальних доходів відповідача, які він отримує за контрактами працюючи моряком. Також, позивачка стверджує, що вона перебуває в тяжкому матеріальному становищі, з урахуванням самостійного виховання двох малолітніх дітей. З посиланням на належне матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, що дозволяє останньому сплачувати заявлений розмір, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задоволено частково. Змінено розмір аліментів, шляхом зміни розміру та способу стягнення аліментів встановлений судовим наказом №520/2635/19, винесеним 12.02.2019 року Київським районним судом міста Одеси на малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 27786 гривень 61 копійка, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішенням суду й до досягнення найстаршою дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 включно. Починаючи з 29.01.2027 року, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на ОСОБА_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі 13893 гривні 30 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 . В решті вимог ОСОБА_1 - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у справі у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

04.04.2024 ухвалою Київського районного суду м. Одеси заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №947/21199/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - залишено без задоволення.

Не погодившись з вищезазначеним заочним рішенням суду в частині стягнення з нього щомісячного розміру аліментів, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд встановити стягнення аліментів у розмірі 16000 грн. (8000 грн.) на утримання спільних дітей по досягненню їх повноліття.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення про спосіб виконання судового наказу при здійсненні виконання рішення від 2019 року, в якому вказується про стягнення від заробітної плати боржника, підсудне до адміністративного судочинства та підлягає вирішенню за допомоги КАСУ.

Скаржник зазначає, що під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, він надав клопотання про приєднання до справи доказів, а саме відповіді виконавчої служби, яка виконувала судовий наказ про стягнення аліментів, в якій повідомляється про відсутність заборгованості відповідача, роздруківки всіх виплат боржником з 2019 року по теперішній час та інформація про те, що відповідач офіційно не працевлаштований, за межі державного кордону виїхав у 2019 році, шо на думку скаржника, спростовує позовні вимоги позивачки.

Також в обґрунтування доводів скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що при прийняті рішення, суд першої інстанції не дослідив та не з`ясував матеріальне забезпечення позивачки, а саме її заробіток, виховання дітей, не залучив органи опіки та піклування районної адміністрації для перевірки побуту дітей та їх належне виховання, місячні грошові потреби дітей. Не врахував суд також і те, що будинок (площа 350 кв.м.), в якому проживає позивачка разом з дітьми, належить відповідачу на праві власності. Зазначає, що для потреб позивача у вихованні спільних дітей, він окремо на банківський рахунок перераховував ще додатково 7000,00 грн. на утримання дітей.

З урахуванням наведеного та враховуючи утримання відповідачем чотирьох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, маючого дружину, яка доглядає дітей, ОСОБА_2 просить встановити стягнення аліментів у розмірі 16000 грн. (8000 грн.) на утримання спільних дітей по досягненню їх повноліття.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилаючись на її необґрунтованість, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 року залишити без змін, судові виплати покласти на відповідача.

В судове засідання, призначене на 04.07.2024 з`явився: представник апелянта ОСОБА_2 - адвокат Саінчин С.О. та представник ОСОБА_1 - адвокат Берзінь С.Л.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, пояснення представників сторін, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване заочне рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Малолітні діти сторін по справі, проживають спільно з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 окремо від батька ОСОБА_2 , за наслідком чого на останнього покладається законодавчо визначений обов`язок зі сплати аліментів.

Судом також встановлено, що за зверненням ОСОБА_1 , Київським районним судом міста Одеси 12.02.2019 року винесено судовий наказ №520/2635/19, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 07 лютого 2019 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 , а з 28.01.2027 - у розмірі частки від усіх видів доходу щомісячно до досягнення ОСОБА_4 повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказаний судовий наказ набрав законної сили 12.02.2019 року та перебуває на примусовому виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в рамках виконавчого провадження №58631586 відкритого на підставі постанови від 19.03.2019 року, що свідчить про стягнення з відповідача аліментів на малолітніх дітей сторін по справі.

Отже судом встановлено, що аліменти з відповідача наразі стягуються у частці від його доходів, визначеною законодавством у мінімальному розмірі, а саме з розрахунку 1/3 на двох дітей.

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, щовідповідач працюючи моряком має контракти терміном 5 місяців щорічно, з заробітною платою щомісячно у розмірі 5500,00 доларів США на місяць в період дії контракту, що підтверджується належними доказами наявними в матеріалах справи. Виходячи з викладеного, приймаючи, що відповідач є особою працездатного віку, дієздатний, суд вважав доведеним, що матеріальне становище відповідача, як платника аліментів дозволяє сплачувати аліменти на двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 27786 гривень 61 копійка, щомісячно, що в свою чергу дорівнює 1/3 частці від встановлених доходів платника аліментів на місяць в сумі 53359,83 грн. За наслідком чого, після досягнення найстаршою дитиною повноліття ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, починаючи з 29.01.2027 року, аліменти підлягають стягненню на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 13893 гривні 30 копійок, до досягнення ним повноліття, що в свою чергу дорівнює 1/4 частці від встановлених доходів платника аліментів на місяць.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Так, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, в редакції Закону від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Також, частиною 1 статті 192 ЦПК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом справи встановлено, що на підставі судового наказу №520/2635/19 від 12.02.2019 року, з відповідача стягуються аліменти на двох малолітніх дітей у частці від його доходів (заробітку) у визначеному законом мінімальному розмірі до часток.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, що регламентовано положеннями статті 168 ЦПК України.

За наслідком чого, судом встановлено, що під час постановлення Київським районним судом міста Одеси судового наказу №520/2635/19 від 12.02.2019 року про стягнення з відповідача аліментів на двох малолітніх дітей у вищевказаному визначеному розмірі з розрахунку 1/3 частки від доходів платника аліментів, судом не здійснювалось дослідження доказів та встановлення матеріального стану ОСОБА_2 .

Разом з тим, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачка ОСОБА_1 зазначала, що наразі дохід відповідача збільшився у зв`язку із кар`єрним зростанням. Зокрема, відповідно до Листа - підтвердження «Baltic Shipping Services LTD», вбачається, що ОСОБА_2 працює у вказаному агентстві на посаді другого помічника капітана на борту суден компанії «Dorian LPG Management corp» та наступний контракт його заплановано на LPG/C «Сougar» приблизно на 12 січня 2018 року на посаді другого помічника з тривалістю контракту 4 місяці та зарплатою 5500 доларів США (Том І: а.с. 24).

Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що з метою доведеності позивачкою доводів стосовно працевлаштування відповідача, отримання останнім доходів та наявності можливості сплачувати заявлену до стягнення суму аліментів, ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про витребування доказів, за наслідком розгляду якого районним судом 08.11.2022 року постановлено ухвалу, якою клопотання було задоволено та витребувано:

- з Державної прикордонної служби України письмові дані у формі витягу стосовно дати, часу, місця і напрямку перетинання державного кордону України громадянином України: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за період починаючи з 19.03.2019 року по день надання відповіді, а у разі відсутньої інформації за заявлений період, надати інформацію про дату, час, місце і напрямок останнього перетинання державного кордону України;

- з Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України інформацію щодо оформлення кваліфікаційних документів, працевлаштування та оплати праці громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (Том І: а.с. 45-47).

Так, у відповідності до листа Державної прикордонної служби України від 02.01.2023 року за вих. №91/122/18/23 вбачається, що ОСОБА_5 в період з 19.03.2019 року по 02.01.2023 року здійснював наступні виїзду за межі державного кордону України, а саме:

- 30.03.2019 року в`їзд до України, за напрямком Стамбул-Одеса;

- 14.07.2019 року виїзд з України, за напрямком Одеса - Відень;

- 20.11.2019 року в`їзд до України, за напрямком Стамбул-Одеса;

- 16.12.2019 року виїзд з України, за напрямком Київ-Рига;

- 02.01.2020 року в`їзд до України, за напрямком Франкфурт-Київ;

- 25.06.2020 року виїзд з України, за напрямком Одеса-Мінськ;

- 25.11.2020 року в`їзд до України, за напрямком Амстердам-Київ;

- 15.03.2021 року виїзд з України, за напрямком Одеса-Стамбул;

- 23.07.2021 року в`їзд до України, за напрямком Варшава-Київ;

- 06.12.2021 року виїзд з України, за напрямком Одеса-Стамбул.

При цьому, згідно вказаної відповіді також вбачається, що після останнього виїзду відповідачем поза межі державного кордону України 06.12.2021 року, останній до території України станом на 02.01.2023 року не повертався (Том І: а.с. 84).

На підставі викладеного вбачається, що ОСОБА_2 у період з 2019 року включно по 2021 рік включно, який триває по 02.01.2023 року, також здійснював виїзди поза межами державного кордону України на термін 4-5 місяців щорічно, що в свою чергу відповідає строкам контрактів моряка, які мав відповідач, терміном до 2019 року.

Від Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України 07.04.2023 року надійшла до суду відповідь, відповідно до якої в розпорядженні Адміністрації судноплавства інформація щодо кваліфікаційних документів, виданих на ім`я ОСОБА_2 відсутня (Том І: а.с. 88-89).

Також встановлено, що ухвалою районного суду від 15.08.2023 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 та витребувано від агентства «Baltic SHIPPING SERVICES LTD» (місцезнаходження: Латвія, м. Рига, Кр.Барона, 49, 2а, LV1001; e-mail: ) актуальну інформацію про розмір заробітної плати, у тому числі про усі відомі доходи, відносно особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за період з січня 2018 року по серпень 2023 року.

17.08.2023 року представником позивача надано до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме документації від агентства «Baltic SHIPPING SERVICES LTD», які містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_2 , зокрема:

- копію листа - підтвердження «Baltic SHIPPING SERVICES LTD» з перекладом англійської мови на українську мову, засвідченим директором Центру перекладів «ТРІС»;

- копію трудового договору моряка ОСОБА_2 від 19.05.2017, з перекладом з англійської мови на українську мову, засвідченим директором Центру перекладів «ТРІС» (Том І: а.с. 137-144).

Таким чином, не спростовано, що ОСОБА_2 працював моряком, станом на 2019 року мав регулярні рейси терміном у 5 місяців на кожний рік, з визначеною заробітною платою в сумі 5500,00 доларів США на місяць контракту (рейсу).

З урахуванням вищенаведених обставин справи, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про те, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, дієздатний, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей, матеріальне становище відповідача, як платника аліментів дозволяє сплачувати аліменти на двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 27786 гривень 61 копійка, щомісячно, що, в свою чергу дорівнює 1/3 частці від встановлених доходів платника аліментів на місяць в сумі 53359,83 грн., за наслідком чого, після досягнення найстаршою дитиною повноліття ОСОБА_3 , що має місце - ІНФОРМАЦІЯ_3 , включно, починаючи з 29.01.2027 року, аліменти підлягають стягненню на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 13893 гривні 30 копійок, до досягнення ним повноліття, що в свою чергу дорівнює 1/4 частці від встановлених доходів платника аліментів на місяць.

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що рішення про спосіб виконання судового наказу при здійсненні виконання рішення від 2019 року, в якому вказується про стягнення від заробітної плати боржника, підсудне до адміністративного судочинства та підлягає вирішенню за допомоги КАСУ.

Проте вказані доводи скаржника не відповідають положенням чинного законодавства, оскільки відповідно до ст. 27 ЦПК України, позовна заява про зміну розміру аліментів подається в порядку цивільного судочинства до районних, районних у містах, міських та міськрайонних судів за зареєстрованим місцем проживанням або перебуванням відповідача.

Твердження скаржника про те, що згідно відповіді виконавчої служби, яка виконувала судовий наказ про стягнення аліментів, останній немає заборгованості є також безпідставними, з огляду на те, що відомості щодо відсутності заборгованості по аліментам не мають значення при вирішенні спору про зміну розміру аліментів, тобто не входять до предмету доказування у справі, яка переглядається, тобто не є доказом в розумінні положень статей 76, 77 ЦПК України.

Є неспроможними та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги щодо того, що при прийняті рішення, суд першої інстанції не дослідив та не з`ясував матеріальне забезпечення позивачки, а саме її заробіток, виховання дітей, не залучив органи опіки та піклування районної адміністрації для перевірки побуту дітей та їх належне виховання, місячні грошові потреби дітей, враховуючи те, що предметом даної справи є стягнення аліментів, а не визначення місця проживання дітей чи способів участі батьків у вихованні дітей, а тому суд не повинен був залучати орган опіки та піклування у даній справі.

Апеляційний суд зазначає, що фактично ОСОБА_2 просить частково скасувати рішення суду першої інстанції, оскільки визнає позовні вимоги частково, просячи стягнути з нього аліменти у розмірі 16000 гривень (по 8000 гривень на кожну дитину) на утримання обох дітей до досягнення ними повноліття, тобто не спростовував та не заперечував зміни способу стягнення аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму.

Не доведено те, що ОСОБА_2 змінив род занять, не отримує грошове забезпечення (зарплату, винагороду, гонорар) за контрактами за кордоном у іноземній валюті. При цьому, у самій же апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він виїхав за кордон у 2019 році і з того часу до України не повертався, державний кордон не перетинав.

Подаючи апеляційну скаргу та оспорюючи розмір стягуваних з нього аліментів, ОСОБА_2 не подав жодного доказу, щодо свого майнового та сімейного стану, які б давали можливість апеляційному суду вважати, що розмір стягуваних з нього аліментів, яку визначив суд першої інстанції, поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Доказів на спростування доводів позивача що, ОСОБА_2 зупинив дію паспорту моряка та не здійснює рейси, не працює моряком на теперішній час, до суду відповідачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано, як і не надано доказів того, що на його утриманні перебувають інші діти та дружина.

На підставі встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з врахуванням інтересів дітей, колегія суддів погоджується із висновком районного суду про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зміни розміру аліментів, шляхом зміни розміру та способу стягнення аліментів встановлений судовим наказом №520/2635/19, винесеним 12.02.2019 року Київським районним судом міста Одеси на малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом першої інстанції повно та всебічно розглянуто спір, який виник між сторонами, наведено аргументи прийняття та відхилення доказів, поданих сторонами, наведено норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, на підставі чого ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване заочне рішення суду постановлене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому не підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.07.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева