Справа №:755/8059/24
Провадження №: 2/755/5269/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" липня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції,

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участі третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Беленісової Оксани Іванівни про визнання недійсним заповіту,

15 липня 2024 року до суду надійшло клопотання про участь представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми EasyCon.

Дослідивши клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Згідно з ч. 7 та ч. 8 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав ухвалу про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Суд зазначає, що підсистема EasyCon не використовується для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Крім того, постійні вимкнення електроенергії та тривала відсутність інтернет доступу унеможливлює технічну можливість проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), розрахунковий документ про оплату послуг, поштового зв`язку є підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є.

Водночас, у відповідності до п. 17 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку. Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії заяви разом з доданими до неї документами заінтересованим особам у справі може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Заявником в якості доказу надіслання заінтересованим особам заяви про заміну сторони виконавчого провадження додано квитанції Укрпошти, однак опису вкладення з поіменним переліком направлених на адресу учасників справи клопотання не містить.

Суд зазначає, що квитанції Укрпошти, не можуть бути належним доказом направлення, оскільки за вказаними документами неможливо встановити зміст направлених документів та адресу, на яку їх було надіслано.

Такі висновки відповідають правовому висновку, сформованому у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 914/1955/17, відповідно до якого саме опис вкладення є офіційним підтвердженням наявності у відправленні того пакету документів, який був надісланий відправником.

Отже з урахуванням викладеного, суд приходить висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Керуючись ст. 212, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Н.Є.Арапіна