Справа № 932/6211/24
Провадження №2/932/2299/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення без руху

29 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Ярощук О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Приймаючи рішення про відкриття провадження у справі, суд перевіряє відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Так, у позовній заяві позивач вказала адресу останнього відомого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 , але відповідно до довідки з Єдиного державного демографічного реєстру №706678 від 25.07.2024 місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Відповідно до Наказу №77 від 19.03.2024 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією м. Волноваха Волноваської міської територіальної громади відноситься до територій на яких ведуться (велися) бойові дії, а отже суд позбавлений можливості з`ясувати фактичне місцезнаходження відповідача із метою належного виклику у судове засідання із причин, які від нього не залежать.

Відомості про те, що відповідач будь-коли був зареєстрований на території м. Дніпро позивач не надала.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві вказуються й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Окрім того, суд звертає увагу, що при зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

У матеріалах справи відсутні належні обґрунтування позивачем подання позовної заяви до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до матеріалів справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою.

У розумінні статті 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» держава передбачила гарантії дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, а також ст. 4 визначила, що факт внутрішнього переміщення підтверджує довідка.

До матеріалів справи позивачем додано довідку від 09.12.2022 №1241-, що позивача взято на облік внутрішньо переміщеної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2914 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (далі Постанова №509) передбачено також, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (п.1 Постанова №509 ).

Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа звертається із заявою про взяття на облік за формою згідно додатком 1 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (п.2 Постанова №509).

Уповноважена особа територіальної громади / центру надання адміністративних послуг приймає рішення та видає довідку внутрішньо переміщеній особі і реєструє заяву з формуванням електронної справи з використанням інформаційних систем Мінсоцполітики для включення інформації про внутрішньо переміщену особу до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Також вказану заяву може бути подано в електронній формі (п.2-1 Постанова №509).

Так, зазначена вище заява, у відповідності до вимог п. 3 вказаної вище Постанови №509 повинна містити інформацію про заявника, зокрема, відомості про зареєстроване та фактичне місце проживання.

Відповідальним за достовірність відомостей, що містяться в заяві про взяття на облік, є заявник.

Тобто, аналізом вказаних положень встановлено, що адреса фактичного місця проживання у довідці зазначається виключно зі слів заявника, і на час оформлення вказаної довідки уповноваженим органом жодні документи на підтвердження факту реєстрації саме за вказаною адресою не вимагаються.

Довідка діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом восьмим цього пункту (п.6). Окрім того, відповідно до п.7 зазначеної постанови, обов`язок повідомити про зміну місця проживання уповноваженому органу за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання, покладається виключно на отримувача довідки.

Тобто, суд також виснує, що у разі зміни фактичного місця проживання, необхідність повідомлення про цей факт залежить від виключної добросовісності самого заявника.

Зазначений вище Порядок регулює виключно механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а отже не є підтвердженням фактичного місця проживання особи.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Порядок реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів, наразі визначені Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» (далі Постанова №265).

Так, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (п. 4 Постанова №265).

Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

У пункті 35 вказаної вище постанови №265 наведено перелік документів що підтверджує право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи.

Тобто, аналіз змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення ч.1 ст.27, ч.1 ст. 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач, як внутрішньо переміщена особа, має зареєстроване місце проживання, і у той же час декларує фактичне місце проживання (що передбачено законодавством), однак задеклароване місце проживання має право змінити у бідь-який час.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання.

До заяви не долучено жодного документа, який би підтверджував, що позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 і територіальна підсудність визначена відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи, що позивачем надано довідку №1241- датовану ще 09.12.2022 року, а повідомлення про зміну місця фактичного місця проживання залежить від добросовісності самого заявника, суд вбачає необхідність позивачу надати довідку про задеклароване місце проживання станом на час звернення до суду, а також долучити інші документи, що підтверджують фактичне місце проживання позивача на власний розсуд позивача, у тому числі ті, які передбачені п. 35 Постанови №265.

Суд звертає увагу, що така довідка може бути сформована за допомогою електронного застосунку «ДІЯ».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, вважаю за необхідне надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків позовної заяви, надавши суду інформацію, яка стосується відповідача, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 175 ЦПК України, зазначивши фактичну адресу проживання позивача, відомі номери зв`язку тощо та обґрунтувати підсудність позивача, надавши оновлену довідку внутрішньо переміщеної особи, а також інші документи, що підтверджують фактичне місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Про усунення недоліків повідомити суд шляхом:

-Надати документи, що підтверджують фактичне місце перебування (проживання) ОСОБА_2 у АДРЕСА_1

-Надати позивачу оновлену довідку внутрішньо переміщеної особи;

-Надати документи, на розсуд позивача, які підтверджують фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи).

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення у визначений строк недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві разом з доданими до неї документами.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.В. Ярощук