Справа № 569/9006/24
пр.№ 2/464/1504/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2024 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Ліщук Ю.П.,

з участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 3611788 від 18.12.2020 в розмірі 24213,59 грн та № від 15.02.2021 у розмірі 24608,60 грн та понесених судових витрат.

Обґрунтовує позов тим, що 18.12.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладений кредитний договір № 3611788, а 15.02.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладений кредитний договір №. В подальшому 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до позивача перейшли права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3611788. 08.11.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № НІ/1111-Ф, відповідно до умов якого до позивача перейшли права грошової вимоги до віічдповідача за кредитним договором № . Відповідно до витягів з Реєстру боржників до договорів факторингу ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3611788 в сумі 24213,59 грн, з яких: 7600 грн заборгованість за основним боргом, 16613,59 грн заборгованість за відсотками, 0,00 грн заборгованість за пенею; за кредитним договором № в сумі 24608,60 грн, з яких: 14484,45 грн заборгованість за основним боргом, 1,85 грн заборгованість за відсотками, 10122,30 грн заборгованість за комісією; 0.00 грн заборгованість за пенею/штраф. Оскільки відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, тому просить позов задовольнити та стягнути вказані суми боргу та стягнути судові витрати.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27.05.2024 справу передано до Сихівського районного суду м.Львова за підсудністю.

Справа надійшла до суду 01.07.2024 та протоколом автоматизованого розподілу визначено суддю Горбань О.Ю.

Ухвалою від 02.07.2024 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом відповідача) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно укладав вказані вище договори позики для оплати за навчання, частково погашав кредит АТ "Таксомбанк", однак в силу тяжких сімейних обставин, які склались у нього не міг повноцінно погашати борги. Погоджується на стягнення з нього основних сум боргу, однак заперечує нарахування йому відсотків поза межами строку кредитування та комісії. Просить позов задовольнити частково.

Заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Установлено, що 18.12.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладений кредитний договір № 3611788.

Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Пунктом 2 кредитного договору передбачено, що відповідач отримує кредитні кошти в розмірі 7600 грн на 30 днів з базовою процентною ставкою 1.99 % а день. Позика надана 18.12.2020. Дата повернення 17.01.2021. Загальна сума повернення позики становить 8717,20 грн.

Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/docufflents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права грошової вимоги до боржника за кредитним договором № 3611788.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором 3611788 від 18.12.2020 за ОСОБА_1 існує заборгованість у загальній сумі 24213,59 грн.

Крім цього встановлено, що 15.02.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладений кредитний договір №.

Згідно з п.п.1 договору позики, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Пунктом п.п.1.2 кредитного договору передбачено, що відповідач отримує кредитні кошти в розмірі 16300 грн на 18 місяців.

Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує він ознайомився на сайті www.kreditmarket.ua з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги.

07.10.2016 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» був укладений договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 14/06/21, а 08.11.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № НІ/1111-Ф, відповідно до умов якого до ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права грошової вимоги до боржника за кредитним договором № .

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу № НІ/1111-Ф ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № № в розмірі 24608,60 грн.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 08.11.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також, згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник (у даному випадку - відповідач) вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 статті ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

З огляду на те, що відповідач порушив умови кредитних договорів, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 3611788 в сумі 8717,20 грн, з яких: 7600 грн заборгованість за основним боргом, 1117,20 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № в сумі 14486,45 грн, з яких: 14484,45 грн заборгованість за основним боргом, 1,85 грн заборгованість за відсотками.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за договором кредиту № 3611788, то суд приходить до висновку, що такі слід стягнути частково з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 вказаного кредитного договору, кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 17.01.2021.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором № 3611788, укладеного 18 грудня 2020 року, розраховуються до 17.01.2021.

З того ж пункту 2 договору № № 3611788 вбачається, що орієнтована загальна вартість позики складає 8717,20 грн, а інші суми відсотків нараховані за періоди, коли у позивача не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 N 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Судом звернено увагу на строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитному договорі, з урахуванням чого суд наводить власний розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, за яким з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7600 грн, за відсотками у розмірі 1117,20 грн.

Інші нарахування відсотків не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивачем не доведено пролонгацію вказаного договору, що давало б можливість продовження нарахування відсотків за користування кредитом на суми, зазначені у розрахунках.

Крім того, суд прийшов до переконання, що стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за договором № в сумі 10122,30 грн задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальнее настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 цього Закону. Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи.

З врахуванням наведеного, аналізуючи зміст кредитного договору №, суд дійшов висновку про те, що встановлення щомісячної плати за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору не містять умов нарахування комісії, такого не зазначено й у паспорті кредиту, у розрахунку заборгованості міститься лише фіксована сума комісії, яка не зрозуміло яким чином та відповідно до якого механізму розрахована, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована комісія в розмірі 10122,30 грн не підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 10122,30 грн за кредитним договором №.

Відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги частково (48%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1453,44 грн.

На підставі статей 525, 526, 527, 530, 610, 634, 639, 1048, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № в розмірі 14 486,45 грн; заборгованість за кредитним договором № 3611788 в розмірі 8 717,20 грн, а всього а всього 23 203,65 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 1453,44 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, р/р IBAN № НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк», .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 26 липня 2024 року.

Суддя О.Ю.Горбань