Справа № 953/324/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Харків

Київський районнийсуд м.Харкова ускладі:

головуючого - судді Власової Ю.Ю.

секретар судового засідання Іоненко С.Р.

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»,

представник позивача Коритний В.С.,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Боднарчук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Позивач, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/3986674 від 17.06.2021 у розмірі 419358,12 грн. Також, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Аргументи учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову впідтримав у пвному обсязі з підстав, наведений у його обгрунтування.

Представник відповідача у судовому засіданні, посилаючись на доводи, наведені у відзиві на позов, вимоги АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» визнав частково, вважав, що заявлена вимога про стягнення суми заборгованості за комісією у розмірі 57 182,00 задоволенню не підлягає, та при визначенні суми боргу по тілу кредиту також просив врахувати вже сплачену відповідачем на користь банку комісію у розмірі 230 317,20 грн. Таким чином, вважав, що задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 131 858,12 грн., з яких 106 181,28 грн. заборгованість за кредитом та 25 676,84 грн. заборгованість за відсотками.

Також, просив стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Рух справи.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 19.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощено позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін).

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

17.06.2021 АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (далі Позивач) та фізична особа - резидент України ОСОБА_1 (надалі Відповідач") уклали Комплексний договір № 1/3986674 (надалі Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається Відповідачу на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього Договору та Правил надання споживчого кредиту в AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умов страхування життя Позичальника (надалі - Правила), які є невід`ємною частиною цього Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.com.ua.

Згідно п. 6.1. Кредитного договору, зазначено, що Відповідач, шляхом підписання цього Договору, підтверджує, що він в день укладання Договору: Особисто отримав свій примірник Договору; Умови цього договору йому зрозумілі; З Правилами страхування та Програмою страхування, що розміщені на офіційному сайті Позивача www.credit-agricole.com.ua ознайомлений, приймає та погоджується; З тарифами Банку Страхової компанії ознайомлений і згодний; Надає свою згоду про передачу Банком інформації, що становить банківську таємницю, Страховику.

Оскільки Відповідач, визнав надані Банком умови даного договору, тарифи та правила банку та приєднався до них в повному обсязі, керуючись ч. 2 ст. 628 ЦК України, Договір є Договором приєднання і до відносин сторін в даній частині Договору застосовуються положення ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідно до вищезазначеного Кредитного договору, Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 500000 грн., строком з 17.06.2021 до 16.06.2027, а Відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту.

Однак, Відповідачем порушені умови Кредитного договору, а саме не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом та комісія/прострочена комісія у строки/терміни, передбачені Кредитним договором.

Умовами Кредитного договору визначено, що у разі прострочення Відповідачем строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно цього договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми заборгованості за цим договором за кожний день прострочення платежу (п. 3.1. Кредитного договору).

Згідно п. 3.3 Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання умов Договору та Правил, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Внаслідок невиконання умов Кредитного договору у Відповідача перед Позивачем станом на 20.10.2023 є наявною заборгованість в загальному розмірі 419 358,12 гривень, що включає: Заборгованість за кредитом - 297 087,05 грн., Прострочену заборгованість за кредитом - 39 411,43 грн., Нараховані відсотки - 420,62 грн., Нараховану комісію за період - 5 750,00 грн., Прострочені відсотки - 25 256,22 грн., Прострочену комісію - 51 432,8 грн.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), стаття 204 ЦК закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) виснувала, що у статті 629 ЦК закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Згідно статей 6, 626, 627, 628 ЦК сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, 17.06.2021 при укладенні договору сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, строки повернення коштів.

Як установлено судовим розглядом, після укладення кредитного договору відповідач у подальшому виконував його умови та покладені на нього договірні зобов`язання, сплачуючи кредит, проценти та комісію у відповідному розмірі, що свідчить про свідоме визнання відповідачем умов договору.

10.06.2017 набув чинності Закон України від 15.11.2016 № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі -Закон № 1734-VIII), пунктом 3 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" якого статтю 11 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII "Про захист прав споживачів" викладено у наступній редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону № 1734-VIII залишилися незмінними.

Таким чином, на момент виникнення правовідносин за Кредитним договором № 1/3986674 від 17.06.2021 положення ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» втратили чинність, відтак, не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення комісії.

За наведених обставн, суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача і посилання на правовий висновок Верховного Суду, що викладений у постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17, оскільки у даному випадку слід затосовувати вимоги законодавства, які були чинними на момент укладення кредитного договору, тобто положення Закону № 1734-VIII, який набув чинності 10.06.2017.

Згідно ст. 1 Закону № 1734-VIII (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Тобто, Закон № 1734-VIII відносить комісію до загальних витрат на кредитування.

Разом із цим, положення п. 1.4.2. Кредитного договору, яким сторони визначили обов`язок позичальника сплачувати щомісячну комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, а також інші умови кредитного договору відповідають нормам Закону № 1734-VIII та Правилам розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженим постановою Правління НБУ від 08.06.2017 № 49.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Закону № 1734-VIII уноромовано, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Слід вказати, що комісія, яка передбачена п. 1.4.2. Кредитного договору встановлюється за послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через систему дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформуванняПозичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо.

З наведеного слідує, що викладена у п. 1.4.2 Кредитного договору інформація, яка надається, не є тією інформацією, яка відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону № 1734-VIII надається безоплатно.

Разом із цим, судом установлено, що Позичальник був заздалегідь ознайомлений із умовами договору щодо комісії ще перед укладенням договору та погодився на зазначені умови, а отже відсутні підстави вважати умову п. 1.4.2. Кредитного договору щодо необхідності сплати комісії несправедливою.

Що стосується доводів сторони відповідача і посилання на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 13.07.2022 № 496/3134,19, суд зауважує, що Верховний Суд у постанові від 01.02.2023 у справі № 199/7014/20 виснував про те, що Законом № 1734-VIII безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, тобто згадані положення законодавства не заперечують право банку встановлювати комісію за розрахунково-касове обслуговування.

За встановлених судовим розглядом обставин, суд вважає позовні вимоги АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Інші доводи і заперечення сторони відповідача означених вище висновків суду не спростовують.

При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Судові витрати.

За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, при зверненні до суду позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 6290,38 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, витрати позивача зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у розмірі 6290,38 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу на користь відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 1/3986674 від 17.06.2021 у розмірі 419358 (чотириста дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят вісім) гривень 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» судовий збір у розмірі 6290 (шість тисяч двісті дев`яносто) гривень 38 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м. Київ, вул. Є. Чикаленка, 42/4.

Представник позивача ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник відповідача ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено і підписано 26.07.2024.

Суддя Ю.Ю. Власова