Справа № 595/1194/24
Провадження № 2/595/321/2024
У Х В А Л А

29.07.2024 місто Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник -адвокат Гупало Петро Михайлович, до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

15 липня 2024 року позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Гупало П.М., звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, при цьому згідно позовних вимог просить: «Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину даного віку - 3196 гривень. Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів на користь неповнолітнього ОСОБА_3 у межах суми платежу за один місяць. Визначити, що аліменти з ОСОБА_2 на ОСОБА_4 підлягають стягненню у визначеному розмірі з моменту ухвалення судового рішення».

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Гупало П.М., до ОСОБА_2 про зміну розмірі аліментів залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України надано позивачці строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення зазначених недоліків.

17 липня 2024 року канцелярією Бучацького районного суду Тернопільської області зареєстровано заяву представника позивачки - адвоката Гупала П.М., у якій адвокат висловив свою незгоду із вимогами ухвали судді від 16 липня 2024 року та зазначив, що вимога суду про необхідність надання до суду перекладу документів є безпідставною, оскільки позивачка на цей документ не посилалася і він не має доказового значення при визначені розміру аліментів, а тому немає необхідності здійснювати його переклад, та є всі підстави вважати, що при розгляді справи його не слід досліджувати.Щодо вимоги суду про неправильне зазначення позивачем вимоги у позовній заяві, то посилається на постанову ВС від 18 квітня 2018 року у справі № 522/13762/14-ц, в якій зазначено, «що за змістом статті 119 ЦПК України 2004 року підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.У випадку помилкового посилання позивача не на ту норму закону, суд, встановивши підстави позову, застосовує норму закону, яка регулює правовідносини сторін, незалежно від згоди на це позивача чи відповідача. Неправильне зазначення позивачем правової норми на обґрунтування позову та некоректне формулювання позовної вимоги не є визначальним для суду для вирішення спірних правовідносин у даній справі». Право визначення предмету позову належить лише позивачу, який обирає правомірний та ефективний спосіб захисту прав та інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів, за загальним правилом, визначені частиною другою статтею 16 ЦК України, яка також передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.Вважає, що некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У поштовому описі, долученому до позову, зазначено про відправку документів відповідачу. Єдина обставина, що підлягає до задоволення, на думку адвоката, - це долучення судового рішення до справи, яке на даний час відсутнє у позивачки і вона не в змозі його отримати, оскільки знаходиться закордоном, а тому позивач додає клопотання про витребування доказів.

17 липня 2024 року канцелярією Бучацького районного суду Тернопільської області зареєстровано клопотання представника позивачки, адвоката Гупало П.М. про витребування доказів, у якому він просить витребувати з Бучацького районного суду Тернопільської області копію рішення від 05 квітня 2024 року у справі № 595/144/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування поданого клопотання адвокат зазначив, що на даний час ОСОБА_1 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_5 перебуває в Англії, а тому не має можливості отримати відповідне судове рішення, яке свідчить про стягнення з відповідача аліментів. За таких обставин позивачка позбавлена можливості надати до суду згаданий доказ. До клопотання долучено копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та поштового опису.

Разом з тим, надана заява та клопотання не є виконанням ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 липня 2024 року, недоліки, зазначені у вказаній ухвалі протягом десяти днів з дня її отримання не усунуті, а тому суд приходить до наступних висновків.

Позивачкою, з урахуванням розбіжностей щодо обставин, відносно яких вона обґрунтовує свої вимоги та які не узгоджені з прохальною частиною позовної заяви, не було приведено позовну заяву у відповідність до вимог ЦПК України, а саме не подано позовної заяви у новій редакції із зазначенням чітко сформованих позовних вимог, обставин та доказів, що підтверджують певні обставини, викладені в позовній заяві.

Додані до позовної заяви копії документів так і залишились не засвідченими належним чином.

Позивачка у позовній заяві зазначає, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Однак, позивачка не надає доказів, які підтверджують факт проживання дитини разом з нею та перебування на сина її утриманні на момент звернення до суду з позовом. При цьому, її представник, адвокат Гупало П.М. в заяві про усунення недоліків зазначив про безпідставність вимоги суду про необхідність надання до суду перекладу долучених документів, оскільки позивачка на них не посилалася і такі не мають доказового значення при визначені розміру аліментів, а тому, представник позивачки вважає, що немає необхідності здійснювати переклад та при розгляді справи не слід досліджувати.

Відтак, суду не надано доказу, який би підтверджував місце реєстрації/проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Крім цього, позивачка у позовній заяві посилається на рішення суду від 05 квітня 2024 року у справі № 595/144/23, відповідно до якого стягуються з відповідача аліменти на утримання сина, однак належним чином засвідчену копію вказаного рішення суду не надає.

Законодавець у ч. ч. 3, 5 ст. 177 ЦПК України зобов`язує додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

При цьому, на виконання ухвали суду про усунення недоліків представником позивачки, адвокатом Гупало П.М. заявлено клопотання про витребування доказів.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується (п. 1 ч. 2 ст. 84 ЦПК України); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати (п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України); підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа (п. 3 ч. 2 ст. 84 ЦПК України); вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України).

Сторона позивачки (адвокат), нехтуючи вимогами вказаних норм закону, у клопотанні не вказує про вжиті ним заходи для отримання самостійно копії рішення суду у справі № 595/144/23 про стягнення аліментів. Адвокат не подає докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього рішення суду та чи взагалі звертався він до суду із заявою для отримання даного рішення, а лише вказує, що позивачка знаходиться закордоном.

Тож, для витребування доказів судом необхідно надати суду докази того, що позивачкою або її представником вживалися заходи для отримання доказів, проте безуспішно, у зв`язку з чим адвокатом подається клопотання про витребування доказів, яке повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Також, у заяві, поданій до суду 17 липня 2024 року, представник позивача посилається на поштовий опис, долучений до позову, в якому зазначено про відправку документів відповідачу, однак суд звертає увагу, що вказаний опис не є підтвердженням того, що копія позовної заяви із додатками дійсно направлена відповідачу.

Належними доказами надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий відправникові оператором поштового зв`язку при прийнятті реєстрованого поштового відправлення для пересилання, та опис вкладення до цього листа, з якого вбачається які саме документи направлені на адресу відповідачу, однак, в порушення зазначеного, оригінал розрахункового документу (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) до матеріалів справи представником позивача не долучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки недоліки ухвали про залишення позовної заяви без руху не усунуті, вважаю за необхідне продовжити процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви до десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом і не подання заяви про продовження процесуального строку у зв`язку з неможливістю вчинення відповідної процесуальної дії, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст. ст. 127, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Гупало Петро Михайлович, до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Встановити позивачці десятиденний строк від дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачці, що у разі невиконання вимог ухвали суду від 16 липня 2024 року та цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. І. Созанська