печерський районний суд міста києва
Справа № 6-2021/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судових засідань - Ковтун К.В.,

за участі представника заявника - Гонтарєва Р.М.

за участі представника стягувача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі судових засідань цивільну справу за заявою представника боржника ОСОБА_3 адвоката Гонтарєва Романа Миколайовича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого у цивільній справі № 6-2021/12,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року представник боржника ОСОБА_3 - адвокат Гонтарєв Роман Миколайович звернувся до Печерського районного суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого у цивільній справі № 6-2021/12.

В обґрунтування заяви вказує, з Держприкордонслужби представником ОСОБА_3 витребувано інформацію про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2012 у цивільній справі № 6-2021/12, відповідно до якої на підставі подання від 13.12.2012 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції Шияна О.В. тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_3 , до виконання зобов`язань за виконавчим листом № 2-6494/10, виданим 25.10.2010 Печерським районним судом міста Києва.

Так, із загальної суми боргу у 1 075 442,96 грн. з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_4 стягнуто 698 893,33 грн., отриманих в результаті продажу на торгах земельної ділянки, і 192 000 грн., які добровільно перераховано боржником, а всього стягнуто кошти на загальну суму 889 893,33 грн.

Отже більшу частину боргу стягнуто.

При цьому на даний час боржник ОСОБА_3 є пенсіонером за віком, відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, є непрацездатними громадянами.

Тому ОСОБА_3 як непрацездатна особа не має можливості виконувати рішення суду щодо стягнення з нього коштів, отже не ухиляється від виконання рішення.

Крім того, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, припиняється звернення стягнення на пенсію.

Таким чином ОСОБА_3 не ухиляється від виконання рішення суду, разом з тим наявність нескасованого тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України порушує конституційні права ОСОБА_3 .

На підставі викладеного просив задовольнити вказану заяву та скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України, встановлене на підставі ухвали печерського районного суду м. Києва від 18.12.2012 року у цивільній справі № 6-2021/12.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2024 року заяву представника боржника ОСОБА_3 адвоката Гонтарєва Романа Миколайовича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого у цивільній справі № 6-2021/12 - залишено без руху.

07.02.2024 року на адресу суду від представника Гонтарєва Р.М. надійшла заява про усунення недоліків.

26.04.2024 року на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича надійшли пояснення на заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, відповідно до змісту якого приватний виконавець не погоджується з обставинами викладеними боржником у заяві та вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, щ задоволенню не підлягає.

30.05.2024 року на адресу суду від представника боржника надійшло клопотання про приєднання до справи письмового доказу.

В судовому засіданні представник боржника вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

В судовому засіданні представник стягувача щодо вимоги заяви заперечував, просив відмовити у її задоволенні, оскільки підстави для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику до виконання останнім зобов`язань по сплаті боргу за виконавчим документом відсутні.

Приватний виконавець у судове засідання не зявивися, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Положенням ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання, якщо особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням-до виконання зобов`язань.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Киева Бережного Ярослав Вікторовича перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1, з примусового виконання виконавчого листа № 2-6494/10 від 25.10.2010 року виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 1010000,00, 63622,96 грн. 3 % річних від простроченої суми, 1820,00 грн. судових витрат.

Так, 15.09.2010 року Печерським районним судом м. Києва в цивільній справі № 2-6494/10 ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1010000,00 грн. боргу, 63 622,96 грн. процентів річних від простроченої суми та 1820 грн. судових витрат.

25.10.2010 року Печерським районним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі № 2-6494/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1010 000 грн. боргу, 63 622,96 грн. процентів річних від простроченої суми та 1820 грн. судових витрат, а всього - 1075 442,96 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2012 року задоволено подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Шиян О.В. Тимчасово (до виконання усіх зобов`язань перед ОСОБА_4 за виконавчим листом № 2-6494/10, виданим 25.10.2010 р. Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1075442,96 грн.) обмежено громадянина ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон.

На підставі вказаного виконавчого листа 26.04.2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Турчином А.А. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2. У рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 у результаті реалізації на торгах земельної ділянки, право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_3 , приватним виконавцем Турчином А.А. було отримано кошти в сумі 796 195 грн., з яких 69 889,33 грн. стягнуто як винагорода приватного виконавця, а 698 893,33 грн. стягнуто на користь стягувача ОСОБА_4 , а 27 412,20 грн. перераховано на рахунок стягувача ОСОБА_4 як повернення авансового внеску.

07.06.2019 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Турчином А.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Так, відповідно до матеріалів справи 15.01.2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Бережним Ярославом Вікторовичем на підставі вищевказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

28.04.2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Бережним Ярославом Вікторовичем винесено постанову про арешт майна боржника.

23.03.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Бережним Ярославом Вікторовичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Представник заявника посилається та те, що із загальної суми боргу у 1 075 442,96 грн. з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_4 стягнуто 698 893,33 грн., отриманих в результаті продажу на торгах земельної ділянки, і 192 000 грн., які добровільно перераховано боржником, а всього стягнуто кошти на загальну суму 889 893,33 грн. При цьому на даний час боржник ОСОБА_3 є пенсіонером за віком. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, є непрацездатними громадянами. Тому ОСОБА_3 як непрацездатна особа не має можливості виконувати рішення суду щодо стягнення з нього коштів, отже не ухиляється від виконання рішення. Вказує, що тимчасове обмеження судом у праві виїзду за межі України можливо лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не є підставою для такого тимчасового обмеження боржника.

Так, матеріалами справа встановлено, що боржник ОСОБА_3 28.05.2024 року перерахував на рахунок приватного виконавця Бережного Ярослава Вікторовича 5000,00 грн, як погашення боргу за виконавчим провадженням № НОМЕР_1, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 10 від 28.05.2024 року, до того ж, 26.06.2024 року боржник ОСОБА_3 перерахував на рахунок приватного виконавця Бережного Ярослава Вікторовича 40 000,00 грн, як погашення боргу за виконавчим провадженням № НОМЕР_1, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 5 від 26.06.2024 року.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у

визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, матеріали справи не містять доказі, що боржником в повному обсязі виконано зобов`язання.

3 матеріалів виконавчого провадження обґрунтовано встановлено необхідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є

боржником за невиконаним нею судовим рішенням, як виключного заходу забезпечення виконання судового рішення.

Частинами 5, 6, 7 статті 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Згідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Аналізуючи викладене, судом не встановлено наявність обставин для скасування обмежувальних заходів накладених на заявника в наслідок невиконання зобов`язань, які потягли за собою вжиття заходів забезпечення виконавчого провадження, таке як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Враховуючи вищевикладене, заява представника боржника ОСОБА_3 адвоката Гонтарєва Романа Миколайовича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого у цивільній справі № 6-2021/12 - задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 8 ст. 441 ЦПК України, відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-22, 441, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника боржника ОСОБА_3 адвоката Гонтарєва Романа Миколайовича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого у цивільній справі № 6-2021/12 - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Соколов