Справа № 442/4973/23 Головуючий у 1 інстанції Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/811/821/24 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ніткевича А.В.

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2023 року в складі судді Медведик Л.О. в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

встановив:

У липні 2023 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 09 грудня 1999 року, зареєстрований виконавчим комітетом Лішнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 16.

Обгрунтовуючи вимоги позовної заяви зазначила, що від шлюбу з відповідачем 12.04.2000 народився син ОСОБА_3 , який вже повнолітній.

Сімейне життя у них почало поступово погіршуватися. Між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні цінності. Проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе.

У зв`язку з цим вважає, що стосунки зберегти неможливо, так як вони стали чужими людьми. Просила позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 09 грудня 1999 року та зареєстрований виконавчим комітетом Лішнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №16.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишається на прізвищі, обраному під час державної реєстрації шлюбу.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , з таким не погоджується, вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що про розірвання шлюбу позивачка повідомила лише наприкінці лютого 2024 року.

Про подання позову не було відомо, оскільки перебував за межами країни, заяв про розгляд справи без участі та визнання позову не подавав.

Просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2023 рокута ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

22.04.2024 на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від позову та закриття провадження у справі, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі відомі та зрозумілі. Просить прийняти відмову від позову та провадження у справі закрити.

Учасники справи в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду питання по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву позивачки ОСОБА_2 про відмову від позову та закриття провадження необхідно задовольнити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим

Зокрема, суд зазначив, що сім`я «Шквара» остаточно розпалась і зберегти її неможливо, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин, протягом тривалого часу проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

Розглядаючи зазначену справу в апеляційному порядку, колегія суддів зауважує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

В свою чергу, відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Зважаючи на вказані обставини та враховуючи, що статтями 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними правами щодо предмета спору на власний розсуд, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_2 від позову, визнати нечинним рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 206, 373, 381-382 ЦПК України,суд,-

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2023 року - визнати нечинним.

Провадження у цивільній справі № 442/4973/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу- закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 30 липня 2024 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк