ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/910/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/3686/23 Категорія: 304090000 Смоляр О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року . Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіВасиленко Л.І., Карпенко О.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26.03.2024 (повний текст складено 26.03.2024, суддя в суді першої інстанції Смоляр О.А.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

у грудні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість в сумі 63 787,90 грн., мотивуючи про те, що позивач у справі набув права вимоги до боржників за укладеними договорами факторингу, у тому числі, і щодо відповідача ОСОБА_1 на суму, заявлену до стягнення.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26.03.2024 позов у справі задоволено з посиланням на обґрунтованість доводів позивача про набуття ним права вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості відповідача.

Відповідач подав на вказане рішення суду 17.04.2024 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити вимоги частково за тілом кредитів.

В обґрунтування вказано на те, що сума боргу по відсоткам за кредитними договорами не ґрунтується на умовах договорів та не відповідає наданому позивачем розрахунку. Нараховані відсотки не можуть перевищувати тіло кредиту, що суперечитиме положенням ЗУ «Про споживче кредитування». Позивачем не надано суду доказів наявної кредитної заборгованості, її розміру, виписку по рахунках позичальника. Наданий позивачем у справі розрахунок не є первинним бухгалтерським документом, адже не позивач надавав відповідачу кредити. Відповідач визнає по договору від 23.02.2021 №1605438 борг по тілу кредиту в сумі 8300,00 грн., договору від 23.02.2021 №1492641 8000,00 грн., договору від 25.03.2021 №19649-03/2021 3000,00 грн. Відповідач, як учасник бойових дій, в частині стягнення відсотків по кредиту має бути звільнений від їх сплати ВС від 26.12.2018 справа №522/12270/15-ц. Позовна заява у справі за формою та змістом не відповідає вимогам ЦПК України. Виконаний працівниками позивача розрахунок заборгованості не може бути доказом у підтвердження її наявності.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просила суд апеляційну скаргу відхилити через безпідставність її вимог, а рішення суду залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 63 787,90 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 23.02.2021 був укладений договір №1605438 про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 , за яким останній отримав 8300 грн. кредитних коштів строком на 30 днів. Відповідно до паспорту споживчого кредиту вказаного договору, грошові надано на таких умовах: сума кредиту 8300 гривень; строк користування 30 днів; стандартна процентна ставка: 1,90% на день.

Додатковим договором від 25.01.2021 строки користування за кредитом було продовжено на 30 днів, орієнтовна загальна вартість кредиту 13031 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1605438 від 23.02.2021 за період з 27.06.2022 по 31.10.2023 залишок заборгованості становить 27224 грн.

Відповідно до листа ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» №2643-25 від 24.01.2024, 23.02.2021 було успішно перераховано кошти у сумі 8300 грн. на карту НОМЕР_1 .

Крім того, 27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 27.06.2022 до Договору факторингу №27062022 від 27.06.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27224 грн. з яких: 8300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18924 грн. сума заборгованості за процентами.

23.02.2021 був укладений договір позики №1492641 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за яким відповідач отримав 8000 грн. кредитних коштів строком на 30 днів.

Відповідно до вказаного договору грошові надано на таких умовах: сума позики 8000 гривень; строк позики 30 днів; процентна ставка 1,99% на день.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1492641 від 23.02.2021 за період з 21.09.2021 по 31.10.2023, залишок заборгованості становить 25184 грн.

Відповідно до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та додаткових угод №2 від 28.07.2021 та №5 від 21.09.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників №5 від 21.09.2021 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25184 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17184 грн. сума заборгованості за відсотками; 0 грн. сума заборгованості за пенею.

Далі, 25.03.2021 був укладений кредитний договір №19649-03/2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , за яким відповідач отримав 3000 грн. кредитних коштів строком на 7днів.

Відповідно до додатку вказаного договору, грошові надано на таких умовах: сума кредиту 3000 гривень; строк користування 7 днів; процентна ставка: 2,20% на день.

Додатковою угодою №2 від 31.03.2021 сторони продовжили строк дії вказаного договору на 30 днів до 30.04.2021, сума кредиту 4980 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №19649-03/2021 від 25.03.2021 за період з 30.11.2021 по 31.10.2023, залишок заборгованості становить 11379,90 грн.

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» №280/01 від 23.01.2024, 25.03.2021 було проведено транзакцію у сумі 3000 грн. на карту НОМЕР_1 .

31.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30112021-1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №30112021-1 від 31.11.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11379,90 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8379,90 грн. сума заборгованості за відсотками; 0 грн. сума заборгованості за пенею.

Укладення вказаних кредитних договорів, отримання за ними коштів та невиконання у погоджені строки відповідачем своїх зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків сторонами справи під сумнів не ставиться.

З цих підстав, зазначаючи про наявність непогашеної заборгованості у відповідача за наведеними вище кредитними договорами, права вимоги за якими перейшло до позивача, до суду подано позов про стягнення відповідної кредитної заборгованості.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також апеляційний суд приймає до уваги, що у статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, встановивши, що відповідач, як позичальник, отримав кредитні кошти за договорами та не повернув їх у визначені строки разом із нарахованими відсотками, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу, вірно вказав про те, що позовні вимоги про стягнення коштів є обґрунтованими.

При цьому суд першої інстанції вірно встановив суму заборгованості, яка підтверджується матеріалами справи та складає 63 787,90 грн.

З такими висновками суду в цій справі апеляційний суд погоджується повністю, адже вони підтверджуються наявними у справі доказами та ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах та правому регулюванні правовідносин, наявних між сторонами.

Так апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника у справі про те, що сума боргу по відсоткам за кредитними договорами не ґрунтується на умовах договорів та не відповідає наданому позивачем розрахунку, а також не підтверджується первинними бухгалтерськими документами, адже з системного аналізу змісту кредитних договорів, які уклав відповідач, зокрема, щодо порядку та строків нарахування відсотків, та розрахунків позивача вбачається, що нарахування відсотків по кредитах (проти чого заперечує скаржник, визнаючи позовні вимоги лише в частині боргу по тілу кредиту) позивачем здійснювалося з належним урахуванням як відсоткових ставок, так і строків кредитування та розміру переданих по кредиту коштів.

При цьому відповідач доказів, принаймні, часткового погашення кредитного боргу суду не надав, своїх контр розрахунків не представив, що могли б спростувати математичні обчислення позивача. Факт укладення кредитних договорів та отримання сум кредитів на запропонованих кредиторами умовах позивачем визнається.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З цих же підставі слід відхилити апеляційні доводи про те, що виконаний працівниками позивача розрахунок заборгованості не може бути доказом у підтвердження її наявності.

Апеляційний суд оцінює критично посилання скаржника також на те, що нараховані відсотки не можуть перевищувати тіло кредиту, що суперечитиме положенням ЗУ «Про споживче кредитування», адже за приписами, зокрема, ст. 21 вказаного закону у редакції, чинній на момент укладення кредитних договорів, відповідні обмеження стосуються штрафних санкцій, нарахованих за невиконання умов договору (штрафи та пені), а не оплати отриманих у кредит коштів у формі нарахованих по кредиту відсотків.

Апеляційний суд не може погодитися з аргументами скаржника і про те, що він, як учасник бойових дій, в частині стягнення відсотків по кредиту має бути звільнений від їх сплати, адже, як вірно вказав суд першої інстанції, кредитну заборгованість відповідачу було нараховано ще 2021 року, тобто перед введенням у державі воєнного стану.

За змістом приписів частини 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідні обмеження по нарахуванню відсотків по кредиту стосуються військовослужбовців на час особливого періоду, тобто після 24.02.2022.

Доводи скаржника про те, що позовна заява у справі за формою та змістом не відповідає вимогам ЦПК України на правильність висновків суду по суті спору у справі не впливають, адже не спростовують суму кредитного боргу відповідача чи його наявність. Крім того, відповідні відомості, про відсутність яких у тексті позовної заяви, суд мав можливість отримати при розгляді справи.

Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26.03.2024 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26.03.2024 у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 25.07. 2024.

Суддя-доповідач

Судді

«Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суд» Помічник судді________________М. РОГУЛЬСЬКА ______________ дата