Справа № 462/4636/24
УХВАЛА

29 липня 2024 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Палюх Н.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про звільнення від повноважень опікуна,

встановив:

Заявник звернулася у суд із заявою, у якій просить звільнити її від повноважень опікуна недієздатної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити опікуном останньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана позовна заява не відповідала вимогам ст. 177 ЦПК України, а тому ухвалою судді від 13.06.2024 заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Згідно даних автоматизованої служби діловодства, жодних заяв або клопотань заявника по вказаній справі на виконання вимог ухвали суду від 13.06.2024 до суду не находило. Також, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 13.06.2024 у строки, встановлені судом, від заявника також не надійшло.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що заявник за спливом тривалого проміжку часу не цікавиться рухом своєї справи та не реалізував своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для його повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення заяви без руху, суд приходить висновку, що заявником у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 13.06.2024.

Відповідно до ч. 3ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За викладених обставин, враховуючи, що недоліки заяви заявником не усунуто, заява не може бути прийнята до розгляду, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне повернути заяву ОСОБА_1 , що не позбавляє її можливості звернутись до суду повторно.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про звільнення від повноважень опікуна - вважати не поданою та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: