Дата документу 23.07.2024
Справа № 501/687/24
23 липня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря - Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області в м.Чорноморську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за
позовом виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області
третя особа: орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, місцезнаходження: м.Чорноморськ Одеської області, проспект Миру, буд.33
предмет та підстави позову: про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Ірак, щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та про стягнення аліментів на її утримання.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є матір`ю повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
На теперішній час в провадженні Іллічівського міського суду перебуває цивільна справа про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Цей факт підтверджується копією ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 05.10.2023 про відкриття провадження по справі.
31.12.2023 в КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі, яку відмовилась забирати, про що 08.01.2024 складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я.
Цей факт підтверджується копією акту охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 08.01.2024.
ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з громадянином Республіки Ірак ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 642 від 29.05.2019, складений Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Цей факт підтверджується інформацією Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.01.2024 №95/24.16-18.
Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 02.02.2024 №42 «Про реєстрацію народження дитини, яку відмовилися забрати з акушерського відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області» було здійснено реєстрацію народження дитини, та присвоєно прізвище « ОСОБА_3 », ім`я « ОСОБА_3 », по батькові « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відомості про батька при реєстрації народження дитини внесені згідно статті 133 Сімейного кодексу України.

Цей факт підтверджується копією рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 02.02.2024 №42 «Про реєстрацію народження дитини, яку відмовилися забрати з акушерського відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області» та копією повідомлення Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.02.2024 № 32/24.16-34.

На час звернення до суду малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває в акушерському відділенні КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

За інформацією Чорноморського міського центру соціальних служб Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 09.02.2024 №01-12/68 ОСОБА_1 04.01.2024 залишила новонароджену дитину в пологовому відділенні КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

ОСОБА_1 , 1985 року народження одружена з іноземцем, але з ним ніколи не проживала разом, де він перебуває зараз, його контакти, ім`я, прізвище вона не знає. У ОСОБА_1 відсутня реєстрація, власне житло, з її слів вона проживає на АДРЕСА_1 , але в ході перевірки, з`ясовано, що це офісна будівля.

Родина ОСОБА_1 перебувала в Центрі соціальних служб на обліку сімей, які знаходяться в складних життєвих обставинах з 2013. Причина обліку - соціально-педагогічна занедбаність родини: посереднє відношення до догляду і виховання дітей, низький педагогічний і культурний рівень матері, неправильне ставлення матері до виховання дітей, відсутність чіткої організації життя і діяльності дітей в сім`ї, упущення в розвитку і вихованні.

ОСОБА_1 має трьох старших дітей: ОСОБА_5 , 2010 року народження, ОСОБА_6 , 2012 року народження та ОСОБА_4 , 2005 року нароження, яка зараз опікується молодшими сестрами та вирішується питання оформлення на неї опікунства.

Щодо залишеної дитини у пологовому будинку, ОСОБА_1 повідомила, що не має наміру забирати дитину з лікарні та отримувати допомогу з боку Центру у цьому напрямку.

Цей факт підтверджується копією інформації Чорноморського міського центру соціальних служб Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 09.02.2024 № 01-12/68.

Батьки не забрали дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом двох місяців не виявили щодо неї батьківського піклування.

Наведені факти свідчать про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками щодо виховання і утримання дитини з боку матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2 щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу.

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач відзиву на позов не надала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила проводити судове засідання без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідачі до суду не з`явилися, про слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили.

Представник третьої особи надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила проводити судове засідання без її участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явилися без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 народилися ОСОБА_3 (а.с.7).

Батьками дитини в свідоцтві про її народження, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

31.12.2023 в КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі, яку відмовилась забирати, про що 08.01.2024 складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я.

Цей факт підтверджується копією акту охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 08.01.2024.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з громадянином Республіки Ірак ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 642 від 29.05.2019, складений Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Цей факт підтверджується інформацією Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.01.2024 №95/24.16-18.

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 02.02.2024 №42 «Про реєстрацію народження дитини, яку відмовилися забрати з акушерського відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області» було здійснено реєстрацію народження дитини, та присвоєно прізвище « ОСОБА_3 », ім`я « ОСОБА_3 », по батькові « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відомості про батька при реєстрації народження дитини внесені згідно статті 133 Сімейного кодексу України.

Цей факт підтверджується копією рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 02.02.2024 №42 «Про реєстрацію народження дитини, яку відмовилися забрати з акушерського відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області» та копією повідомлення Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.02.2024 № 32/24.16-34.

На час звернення до суду малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває в акушерському відділенні КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

За інформацією Чорноморського міського центру соціальних служб Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 09.02.2024 №01-12/68 ОСОБА_1 04.01.2024 залишила новонароджену дитину в пологовому відділенні КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

ОСОБА_1 , 1985 року народження одружена з іноземцем, але з ним ніколи не проживала разом, де він перебуває зараз, його контакти, ім`я, прізвище вона не знає. У ОСОБА_1 відсутня реєстрація, власне житло, з її слів вона проживає на АДРЕСА_1 , але в ході перевірки, з`ясовано, що це офісна будівля.

Родина ОСОБА_1 перебувала в Центрі соціальних служб на обліку сімей, які знаходяться в складних життєвих обставинах з 2013. Причина обліку - соціально-педагогічна занедбаність родини: посереднє відношення до догляду і виховання дітей, низький педагогічний і культурний рівень матері, неправильне ставлення матері до виховання дітей, відсутність чіткої організації життя і діяльності дітей в сім`ї, упущення в розвитку і вихованні.

ОСОБА_1 має трьох старших дітей: ОСОБА_5 , 2010 року народження, ОСОБА_6 , 2012 року народження та ОСОБА_4 , 2005 року нароження, яка зараз опікується молодшими сестрами та вирішується питання оформлення на неї опікунства.

Щодо залишеної дитини у пологовому будинку, ОСОБА_1 повідомила, що не має наміру забирати дитину з лікарні та отримувати допомогу з боку Центру у цьому напрямку.

Цей факт підтверджується копією інформації Чорноморського міського центру соціальних служб Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 09.02.2024 № 01-12/68.Відповідно до висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як органу опіки та піклування № 166 від 10.05.2024 (а.с.38-39) слідує, що служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 батьківських батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

V. Оцінка Суду.

Щодо позбавлення батьківських прав.

В даній ситуації Суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у СК України: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.

Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).

Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції).

Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:

Кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідачів має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідачів спрямоване на захист «прав і свобод» малолітньої ОСОБА_3 .

Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідачів вимоги статті 29 Декларації щодо законності та мети втручання дотримані.

Судом за обставинами справи встановлено, що відповідачі життям дитини не цікавляться, участі у вихованні не приймають, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечуть необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання; не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною належного виховання, що свідчить про ухилення ними від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказані обставини, виходячи із положень статей 164-167 СК України, є підставою для позбавлення батьківських прав.

Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам малолітньої ОСОБА_16 , і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідача щодо зміни свого відношення до виховання дитини без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України».

Повертаючись до обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення як найкращих інтересів малолітньої ОСОБА_3 , Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

В ситуації, що розглядається розлучення відповідачів з дитиною відбулося за ініціативи відповідачів, які жодним чином не продемонстрували Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною. За таких обставин, без бажання відповідачів, держава позбавлена можливості посприяти їм у виконанні ними своїх батьківських обов`язків.

Також, важливим для Суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідачі, відносини, які склались між ними і дитиною не зміняться, тому що вони разом не проживають.

Батьки не забрали дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом всього часу не виявили щодо неї батьківського піклування.

Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про неповнолітнью дитину, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дитини.

Отже, Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам малолітньої ОСОБА_3 , і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію прав дитини.

Крім того, Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною та батьками склались таким чином, що дитини взагалі з часу народження проживає окремо від батьків, а тому в даній ситуації Судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні на поняття сім`ї (включаючи біологічних батьків) (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Суд повторює, що важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батьків, оскільки вони з нею взагалі не проживала, так само даний захід не виключає можливість побачення батьків зі своєю дитиною.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між дитиною та батьками.

Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169).

В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідачів в їх сімейне життя та при визначенні «якнайкращих інтересів дитини».

Зокрема, враховуючи складність питання, що розглядається було призначено підготовче судове засідання, в яке були викликані всі сторони, була забезпечена участь в розгляді справи органів служби у справах дітей, які мали можливість перевірити умови проживання дитини, питання вирішувалось з наданням можливості відповідачам, як висловити свою думку, так змінити своє відношення до виховання дитини.

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачами, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачів може бути позбавлено батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дітей», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даних осіб.

Б. Щодо стягнення аліментів.

Згідно із частиною другою статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 СК передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У зв`язку із чим, відповідно до статті 182 СК, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, Суд знаходить підстави для стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі передбаченому діючим законодавством України, але не менше ніж 50%: прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 22.02.2024, що є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідачів.

Керуючись ст.ст. 4, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (третя особа: орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Ірак щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Передати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виконавчому комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як органу опіки та піклування для вирішення питання про форму її подальшого влаштування.

Стягнути аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 22.02.2024 і до її повноліття на користь закладу або осіб, де буде виховуватись дитина.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір на користь держави у розмірі 2 422,40 грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним - процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним-процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 23.07.2024.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко