КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №644/1252/19
Провадження № 2/552/94/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі Біжко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ ОТП Факторинг Україна 19.02.2019 року звернулись до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Посилався на те, що 15.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №ML 700/1223/2008. Відповідно до умов вказаного договору, Банк надав позичальнику кредит у розмірі 37800 доларів США зі строком повернення до 17 липня 2023 року. 15 липня 2008 року в забезпечена виконання зобов`язань за кредитним договором № ML 700/1223/2008 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки ( майнової поруки) № PML-700/1223/2008. Предметом іпотеки визначена квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Вказував, що відповідно до договору купівлі продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги від 29.06.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», позивач, придбав кредитний портфель, до якого входить також право вимоги за кредитним договором №ML 700/1223/2008 та договором іпотеки PML-700/1223/2008. Посилався на те, що у порушення умов кредитного договору, не здійснює погашення кредиту, сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2010 року по справі №2-6059/10 стягнуто з ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № ML 700/1223/2008, що становить 319578,03 грн., яка складається з: залишку заборгованості за кредитом у розмірі 280016,10 грн., несплачених відсотків у розмірі 39561,95 грн. . Рішення набрало законної сили. Зазначене рішення є преюдиційним щодо переходу права вимоги за договором іпотеки до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за розміром заборгованості за кредитним договором.

Просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № ML 701/307/2008 у розмірі 319578,03 грн., яка складається з : залишку заборгованості за кредитом у розмірі 280016,10 грн., несплачених відсотків у розмірі 39561,95грн. шляхом продажу предмету іпотеки за договором іпотеки №PML 701/307/2008, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 з прилюдних торгів, за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

З метою збереження предмету іпотеки до її реалізації, передати предмет іпотеки, а саме квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладення договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами, укладання договорів оренди предмету іпотеки з правом отримання орендної плати.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.04.2019 року відкрито провадження у даній справі.

05.02.2020 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Вказував, що нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці є під арештом і як вбачається з матеріалів виконавчого провадження є описаним та знаходиться в стані, який існував на момент укладення іпотечного договору, тобто немає жодної потреби щодо передання його в управління позивача з метою збереження, оскільки відсутні реальні підстави вважати, що воно є під загрозою.

Вказував, що як встановлено під час судового розгляду справи №644/2361/18, з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.11.2019 року, іпотекодавець є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості щодо інших об`єктів нерухомого майна відсутні, тобто, особи які надали нерухоме майно в іпотеку іншого житла для постійного проживання не мають. Таким чином, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка виступає як забезпечення зобов`язань за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті ОСОБА_2 , використовується як місце постійного проживання майнових поручителів, в тому числі і боржника ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей.

Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

11.03.2020 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

04.02.2021 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10.03.2023 року справу прийнято до провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.04.2023 року залучено до участі у цивільній справі №644/1252/19 правонаступників ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2023 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про проведення судового засідання у його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про день і час розгляду. ОСОБА_1 надала до суду заяву про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно частини 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Тому, враховуючи вимоги ст.223 ЦПК України відсутні підстави для відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою відповідача.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 15.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №ML 700/1223/2008.

Відповідно до умов вищевказаного договору, Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 37800.00 (тридцять сім тисяч вісімсот) доларів США зі строком повернення до 17 липня 2023 року.

15.07.2008 року в забезпечена виконання зобов`язань за кредитним договором № ML 700/1223/2008 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки ( майнової поруки) № PML-700/1223/2008.

Згідно умов договору іпотеки, для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_2 зобов`язань перед Банком по Кредитному договору ML 700/1223/2008, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 прийняли на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед Банком за Кредитним договором.

Відповідно до п.3.1 договору іпотеки предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги укладеного 29.06.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна « відступив, а ПАТ «ОТП Банк» прийняв право вимоги за кредитним договором №ML 700/1223/2008 та договором іпотеки PML-700/1223/2008.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2010 року справа №2-6059/10 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № ML 700/1223/2008 від 15 липня 2008 p. станом на 27.08.2010 року в розмірі 319578 грн. 03 коп..

Із заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2010 року вбачається, що відповідачем взяті на себе зобов`язання не виконувалися й не виконуються у теперішній час. У результаті невиконання умов кредитного договору № ML 700/1223/2008 від 15 липня 2008 p., станом на 27.08.2010 року заборгованість становить 319578, 03 грн. яка складається з:

залишку заборгованості за кредитом в розмірі 35490.00 доларів США, що за курсом становленим НБУ на 27.08.2010 р. (789.0000 гривень за 100 доларів США) становить 280016.10 гривень;

- несплачених відсотків за користування кредитом за період з 16.06.2009 р. по 27.08.2010 р. в розмірі 5014.19 доларів США, що за курсом встановленим НБУ на 27.08.2010 р. (789.0000 гривень за 100 доларів США) становить 39561.95 гривень..

Отже, банк скористався правом вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань відповідачами.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про застосування позовної давності, суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме із цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності.

За змістом статті 264 ЦК України переривання позовної давності передбачає наявність двох строків - до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний.

Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Однією із підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників. Верховний Суд звернув увагу, що позовна давність переривається пред`явленням особою позову, а не постановленням судом судового рішення. Указаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 522/31199/13-ц (провадження 61-3872св18).

Як вбачається з матеріалів справи спірний кредитний договір було укладено 15.07.2008 на строк до 17.07.2023 року.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2010 року справа №2-6059/10 достроково було стягнуто всю суму заборгованості.

У постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 361/7076/19 (провадження № 61-9745св21) та у постанові від 18.08.2021 у справі № 201/153130/16, міститься висновок про те, що слід розмежовувати вимогу про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки «піддається» впливу позовної давності. На неї поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки. На вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки поширюються всі правила щодо позовної давності (початок перебігу, зупинення, переривання, наслідки спливу тощо).

Пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. Позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

До суду із вказаним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач звернувся лише 19.02.2019, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладені обставини,суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даних позовних вимогах у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачами судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», місцезнаходження: м. Київ, вул. Фізкультури,28Д, ;

відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Суддя Т.В. Шаповал