Номер провадження 2/754/3379/24
Справа №754/5728/24
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого-судді - Панченко О.М.,

секретаря - Сарнавського М.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про скасування арешту нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 позивач ОСОБА_1 (в особі представника - адвоката Гнатюк Т.В.) звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати арешт майна боржника в межах ВП НОМЕР_2 ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, та припинити обтяження №8871486 ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . 01.03.2024 позивач звернулася до Деснянського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) із заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_2 у зв`язку з його смерттю в межах ВП НОМЕР_2. 05.03.2024 №44098657 Деснянського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), зазначено, що відділом розглянуто заяву від 01.03.2024 за результатами розгляду якої було повідомлено, що згідно даних Атоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №2-1287 від 16.04.2009 Деснянського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКІБ "Укрсиббанк" боргу в розмірі 198 979,08 гр. та 26.05.2015 державним виконавцем керуючись п.3 ч.1 ст. 49, статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (смерть стягувача або боржника, визнання безвісно відсутнім). Також відділом зазначено, що згідно ч.1 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовується інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, але згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_2 станом на 01.03.2024 наявне обтяження №8871486 на підставі виконавчого листа №2-1287, 16.04.2009, Деснянського районного суду м.Києва, власник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код: АДРЕСА_1 , заявник: Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, код: 34972294. Таким чином, станом на сьогодні наявне обтяження №8871486 в межах ВП НОМЕР_2. Вважає, що відділ формально поставився до розгляду заяви позивача від 01.03.2024 не з`ясував всі фактичні дані та надав шаблонну відповідь без зняття арешту з всього майна в межах ВП НОМЕР_2 та не вилучив обтяження №8871486.

Таким чином підстав для існування арешту на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2024 року справу передано головуючому-судді Панченко О.М.

Ухвалою Деснянського районного суду від 25.04.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків.

Ухвалою Деснянського районного суду від 03.05.2024 відкрито справдження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

28.05.2024 року на адресу суду від представника Деснянського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) державного виконавця Горбатовського І.А. надійшли додаткові пояснення по справі, де зазначив. що 26.05.2015 року державним виконавцем керуючись п.3 ч.1 ст.49, ст.50 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (смерть боржника, визнання безвісно відсутнім)

Ухвалою, що занесена до протоколу судового засідання від 31.05.2024 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Деснянського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ(м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 15 травня 2013 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

01.03.2024 позивач, як спадкоємець померлого звернулася до Деснянського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) із заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_2 у зв`язку з його смерттю в межах ВП НОМЕР_2.

Відповідно до відповіді від 05.03.2024 №44098657 Деснянського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), зазначено, що відділом розглянуто заяву від 01.03.2024 за результатами розгляду якої було повідомлено, що згідно даних Атоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №2-1287 від 16.04.2009 Деснянського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКІБ "Укрсиббанк" боргу в розмірі 198 979,08 гр. та 26.05.2015 державним виконавцем керуючись п.3 ч.1 ст. 49, статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (смерть стягувача або боржника, визнання безвісно відсутнім).

Також відділом зазначено, що згідно ч.1 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовується інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, але згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_2 станом на 01.03.2024 наявне обтяження №8871486 на підставі виконавчого листа №2-1287, 16.04.2009, Деснянського районного суду м.Києва, власник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код: АДРЕСА_1 , заявник: Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, код: 34972294.

Відповідно до Єдиного реєстру боржників, інформація щодо виконавчих проваджень відносно померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - відсутня.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Положеннями статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним Йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статі 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна мас право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року № 6-264c13.

Відповідно до частин першої, другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 постанови від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до частини першої-третьої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване Майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, частина п`ята статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (мас речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на те посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303A, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30)

Арешт на майно померлого, був накладений на підставі постанови відділу виконавчої служби від 10.07.2009 № 13654754 в межах виконавчого провадження. На даний час виконавчі провадження не здійснюються, а відтак потреби в арешті не існує. Наявність обтяження позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті її батька, а також перешкоджає позивачу у здійсненні нею права власності на спадкове майно.

Таким чином, підстав для існування арешту на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

За таких підстав, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391, 1216-1218, 1297 ЦК України, ст.ст. 56,59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 15, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про скасування арешту нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна боржника в межах ВП НОМЕР_2 Деснянського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ).

Припинити обтяження №8871486 Деснянського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. (Підстава: виконавчий лист №2-1287, 16.04.2009, Деснянського районного суду м. Києва, власник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код: АДРЕСА_1 , заявник: Відділ ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, код: 34972294.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.07.2024 у відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя: О.М.Панченко