УХВАЛА

17 липня 2024 року

м. Київ

справа № 753/20125/21

провадження № 61-7571ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.

розглянув касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики та

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача 1 212 300,00 грн боргу, 253 373,49 грн інфляційних втрат, 108 011,00 грн 3% річних, а всього 1 573 684,49 грн.

Вказувала, що 11 квітня 2017 року між нею та ОСОБА_1 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, реєстровий номер 619, відповідно до якого вона передала у власність ОСОБА_1 1 212 300,00 грн з терміном повернення до 11 жовтня 2018 року.

11 квітня 2017 року на забезпечення виконання зобов`язання за договором позики між сторонами укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, реєстровий номер 620, предметом якого є належна відповідачу на праві власності квартира за адресою:

АДРЕСА_1 .

Станом на 11 жовтня 2018 року відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала.

21 листопада 2023 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики у розмірі 1 212 300,00 грн, 253 373,49 грн інфляційних втрат, 108 011,00 грн 3 % річних, судові витрати в розмірі 11 350,00 грн та 231,63 грн, а всього 1 585 266,12 грн.

24 квітня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року залишено без змін.

23 травня 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, в якій просить їх скасувати та закрити провадження в справі.

06 червня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків, а саме для сплати судового збору.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

15 червня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку до Верховного Суду направлено клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Разом з вказаним клопотанням заявницею направлено доповнення до касаційної скарги на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року.

Доповнена касаційна скарга підлягає поверненню без розгляду, з огляду на таке.

Пунктом 6 частини другої статті 43 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України) встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною першою статті 398 ЦПК України визначено, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Право на доповнення чи зміну касаційної скарги може бути здійснено лише протягом строку на касаційне оскарження.

При цьому як статтею 390 ЦПК України, так і статтею 398 ЦПК України не передбачено права суду касаційної інстанції вирішувати питання про поновлення пропущеного строку на внесення змін чи доповнень до касаційної скарги, який є преклюзивним, а тому відповідні доповнення, подані після визначеного законом строку, не приймаються до розгляду та повертаються заявнику.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 28 липня 2023 року у справі № 274/4132/21 (провадження № 61-8397св23).

Звертаючись до Верховного Суду з доповненою касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, заявниця вказує на те, що касаційне провадження ще не відкрито.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року складено

25 квітня 2024 року. Строк на касаційне оскарження для ОСОБА_1 розпочався 26 квітня 2024 року і з урахуванням вихідних днів закінчився 27 травня 2024 року.

З матеріалів касаційного провадження встановлено, що з касаційною скаргою ОСОБА_1 звернулася 23 травня 2024 року.

Отже, доповнена касаційна скарга, надіслана до суду касаційної інстанції ОСОБА_1 15 червня 2024 року з пропуском строку, установленого законом для подання доповнень до касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки доповнена касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції після закінчення строку на касаційне оскарження, її необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 126, 260, 390, 398 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Доповнену касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики повернути заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

А. І. Грушицький

Є. В. Петров