СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/575/24
Провадження № 2/306/386/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого - судді : Вінер Е.А.

з секретарем : Петрус А.В.

з участю представника

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом адвоката Козар Миколи Михайловича (адреса: с.Оленьово,1 Мукачівського району Закарпатської області), який діє в інтересах ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на дитину

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Козар М.М., який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб 22 квітня 2017 року. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей на підставі рішення Свалявського районного суду від 06 липня 2023 року. На даний час діти проживають з позивачем та всі витрати позивач несе самостійно. Зазначає, що нею додатково понесені витрати пов"язані із захворюванням дітей на загальну суму 33000,00 гривень, а тому батько повинен оплатити половину додаткових витрат на дітей в сумі 16500,00 гривень. Позивачем було надіслано відповідачу листа про добровільне відшкодування половини додаткових витрат на лікування дітей, проте добровільно відповідач кошти не надав. В зв"язку з викладеним просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 половину суми додаткових витрат на дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 16500,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2024 року справу № 306/575/24 (провадження № 2/306/386/24) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 34).

01 квітня 2024 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 37).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 липня 2023 року в частині визначеного розміру аліментів на утримання дружини ОСОБА_3 змінено, шляхом викладення абзацу другого резолютивної частини рішення у новій редакції. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти: на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 02.06.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; на утримання ОСОБА_3 - в розмірі 1/8 всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 02.06.2023 і до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Статтями 8, 11 ЗУ "Про охорону дитинства" визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

В постанові Верховного Суду від 14.01.2019 р. (справа №751/4312/16-ц) зазначено, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків.

Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі № 320/383/19.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Такі додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба,каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо) (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження№ 61-18284св19).

Так позивачем на обґрунтування своїх вимог про стягнення додаткових витрат на дитину зазначено про те, що нею понесені витрати в зв"язку із захворюванням дітей та оперативне втручання молодшій доньці ОСОБА_7 . Вона самостійно несе витрати на придбання необхідних ліків для дитини, відвідує з ними лікарів, здає аналізи. На підтвердження фактично понесених на лікування витрат позивач надала виписку з медичної карти, проведені консультації лікарем, акт приймання-передачі медичних послуг, здача необхідних аналізів та вакцинація дітей, копії квитанцій про оплату послуг та придбання ліків (а.с. 13-32).

Дослідивши надані суду докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача половину суми додаткових витрат в розмірі 16500,00 гривень.

За правилами ст. 141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, 185 СК України, ст. 76, 80, 141, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов адвоката Козар Миколи Михайловича (адреса: с.Оленьово,1 Мукачівського району Закарпатської області), який діє в інтересах ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 ) половину суми додаткових витрат на дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 16500,00 грн.( шістнадцять тисяч п"ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 ( одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 30 липня 2024 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер