Справа № 539/1958/24
Провадження № 2/539/759/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участю секретаря Ковтун І.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 2021 року по червень 2022 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 . Відповідач участі у вихованні сина не приймає, гроші добровільно на його утримання не платить. На даний час дитина проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні.

14 травня 2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Не заперечувала, що відповідач періодично здійснює грошові перекази на утримання їх спільної дитини. Вважає, що цих коштів недостатньо для утримання дитини. Вона на даний час не працює, перебуває у декретній відпустці.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просив врахувати, що відповідач має ще одну дитину - дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої в добровільному порядку сплачує кошти. Дочка проживає з матір`ю, з якою відповідач перебував у шлюбі. Крім того зазначив, що відповідач у добровільному порядку сплачує позивачу кошти на утримання сина, на підтвердження чого надано копії квитанцій.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши позивача, представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

З довідки №1632 від 05.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та має на своєму утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки від 03.06.2024, виданої військовою частиною, старший солдат ОСОБА_3 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період з 01.06.2023 по теперішній час.

З копій квитанцій вбачається, що відповідач перераховував позивачу кошти на утримання сина ОСОБА_4 , а саме: 16.10.2023 5000,00 грн., 07.12.2023 5000,00 грн., 10.12.2023 5000,00 грн., 08.02.2024 5000,00 грн., 12.02.2024 2000,00 грн., 15.03.2024 3000,00 грн., 16.04.2024 3000,00 грн., 09.05.2024 3000,00 грн., 16.05.2024 2000,00 грн.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом встановлено, що сторони по справі не перебувають у шлюбі, їх неповнолітній син ОСОБА_4 проживає з матір`ю.

При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей.

Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, з метою дотримання інтересів дитини, балансу інтересів, прав та обов`язків батьків, суд вважає доведеним обов`язок відповідача, який є батьком дитини, та проживає окремо, сплачувати на її утримання аліменти. Судом також встановлено, що відповідач має на утриманні іншу дитину - ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, беручи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати дитину немає, суд вважає, що справедливим та розумним буде покласти на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду, розмір аліментів у 1/5 частці від всіх видів доходу відповідача забезпечуватиме матеріальне утримання дитини з боку батька, проте з іншого боку буде враховувати наявність у відповідача іншої дитини та можливість позивача також брати участь в утриманні дочки Поліни. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Представник відповідача зазначив, що відповідач у добровільному порядку перераховував позивачу кошти на утримання сина, зокрема, і після звернення позивача до суду з цим позовом. Між тим ні Сімейним Кодексом України, ні Цивільним процесуальним Кодексом України не передбачено обов`язку суду при визначенні розміру аліментів у частці від доходу її матері, батька зараховувати суми добровільно виплачених грошових коштів одним із батьків на користь іншого як аліментів на дитину. Добровільна допомога одного з батьків (у даній справі батька) щодо утримання дитини, яка разом з ним не проживає, не звільняє від обов`язку щодо сплати аліментів на користь того з батьків, з ким проживає та у кого на утриманні знаходиться дитина. У разі, коли ухвалено судове рішення про стягнення аліментів з одного з батьків на користь іншого, що має місце у цій справі, то грошові кошти на утримання дитини, сплачені боржником в добровільному порядку, підлягають зарахуванню до розміру аліментів, визначених органами або особою, які здійснюють примусове виконанні рішення суду про стягнення аліментів. Отже, питання зарахування сплачених у добровільному порядку коштів повинні розглядатися органами або особами, які здійснюють примусове виконання судового рішення про стягнення аліментів, а квитанції по сплаті відповідачем коштів після звернення позивача до суду з цим позовом, необхідно буде надати виконавцю при зверненні судового рішення до виконання та обрахуванні виконавцем розміру аліментів, що підлягають сплаті.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 968 грн. 96 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 29.07.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Л. Овчаренко