КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 752/5279/20-ц
№ апеляційного провадження: 22-з/824/1152/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

30 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепа О.В., Мазурик О.Ф.

секретар - Черняк Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Марс», треті особи: Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправними та скасування рішення, припинення права користування та визнання права користування,

за заявою Приватного акціонерного товариства «МАРС» про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

по справі було ухвалено постанову Київським апеляційним судом 25 червня 2024 року, якою було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та залишено без змін рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року.

01.07.2024 ПрАТ «МАРС» подало заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 139 392, 03 гривні.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача - ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, колегія дійшла висновку про часткове задоволення поданої заяви.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив додаткове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В статті 133 ЦПК України передбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В ч. 6 ст. 137 ЦПК України закріплено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

В ч. 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує такі критерії. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В пункті 3 частини першої статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення(частина третя статті 270 ЦПК України).

Як видно з матеріалів справи, ПрАТ «МАРС» уклало з АО «ЛЕКСНАВІГАТОР» 01.12.2020 договір №0/12-2020-1 про надання правової допомоги. Відповідач вказує, що при перегляді справи в суді апеляційної інстанції він поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 139 392,03 гривні.

До заяви про ухвалення додаткового рішення відповідач додав Акт №39 приймання-передачі наданої правової допомоги від 28.03.2024, в якому зазначено наступний перелік послуг: підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи, подання під відмітку до канцелярії суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи, підготовка заяви про подовження строків для подачі відзивів на апеляційні скарги, підготовка поштового відправлення на досилання засобами поштового зв`язку, загалом на суму 15 413, 46 гривень. Акт №40 приймання-передачі наданої правової допомоги від 30.04.2024, в якому зазначено наступний перелік наданих послуг: опрацювання та аналіз апеляційної скарги на рішення суду, підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду, підготовка поштових відправлень, подання під відмітку до канцелярії суду відзиву на апеляційну скаргу загалом на суму 79 002,72 гривні. Акт №41 приймання-передачі наданої правової допомоги від 28.05.2024, в якому зазначено наступний перелік наданих послуг: підготовка до участі в судовому, участь у судовому засіданні на загальну суму 12 090 гривень. Акт №42 приймання-передачі наданої правової допомоги від 26.06.2024, в якому зазначено наступний перелік наданих послуг: підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи, подання під відмітку до канцелярії суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи, підготовка до участі у судовому засіданні, участь у судовому засіданні на загальну суму 32 885, 85 гривень. Також було додано копії платіжних інструкцій в національній валюті.

Представник позивача по справі - ОСОБА_3 висловила свої заперечення в судовому засіданні та просила відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Також представником позивача - ОСОБА_3 було подано письмові заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, копія яких була направлена учасникам справи.

Визначаючи суму відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Зазначені в переліку послуги, а саме - підготовка поштових відправлень та надсилання засобами поштового зв`язку відзиву на апеляційну скаргу, підготовка до участі в судовому засіданні (апеляційне провадження), підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи, подання такої заяви до канцелярії Київського апеляційного суду, не можна визнати правничою допомогою.

Надання послуг з підготовки заяви про ознайомлення з матеріалами справи, подання такої заяви до канцелярії суду, підготовка та подання до канцелярії суду заяви про продовження встановлених судом строків для подачі відзивів на апеляційні скарги не потребують спеціальних професійних навиків. Зазначення як окремо наданої послуги підготовка до судового засідання не відповідає критерію співмірності витрат.

Визначення заявником обсягу часу, необхідного для опрацювання та аналізу апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року протягом 6 годин, опрацювання та аналізу апеляційної скарги на додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року протягом 3 годин, а також часу на підготовку відзиву на апеляційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року протягом 11 годин, часу на підготовку відзиву апеляційну скаргу на додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року протягом 6 годин також не відповідає критерію співмірності та розумності.

Таким чином, заяву відповідача про відшкодування витрат на оплату правничої допомоги слід задовольнити частково. Враховуючи викладене вище, на користь відповідача слід стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

Керуючись ст. 270, 382 ЦПК України, суд

постановив:

ухвалити по справі додаткове судове рішення, яким задовольнити частково заяву та стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «МАРС» витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 01 серпня 2024 року.

Головуючий

Судді