печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7235/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання: Проскурні А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві заяву представника боржника адвоката Лупейка Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року представник боржника адвокат Лупейко Олександр Васильович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та просив суд, визнати виконавчий лист №757/7235/14-ц виданий 07 вересня 2018 року Печерським районним судом м. Києва у справі №757/7235/14-ц на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 19 липня 2016 року таким, що не підлягає виконанню.

Подана заява обґрунтована тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року відмовлялось у задоволенні позову ПАТ АКБ «Київ» та задовольнявся зустрічний позов ОСОБА_1 .

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року це рішення скасовувалось та приймалось протилежне рішення про задоволення позову банку та відмову у зустрічному позові.

Ухвалою ВС від 25 травня 2016 року рішення апеляції скасовувалось і справа передавалась на повторний апеляційний розгляд.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 19 липня 2016 року рішення Печерського райсуду м. Києва від 24 липня 2015 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог і відмову в задоволенні зустрічного позову.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - майнові права, які є суб`єктом інвестування в об`єкт будівництва, а саме: майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа, що будується 133,06 кв.м.; майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальна площа, що будується 128,20 кв.м.; які передані в іпотеку ПАТ АКБ «Київ» за договором іпотеки від 31 травня 2007 року та належать на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 66 від 30 травня 2007 року станом на 01 березня 2011 року в розмірі 1691917,11 доларів США, 3 017 835,66 Євро та 13 886 679 грн. 59 коп., шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною предмета іпотеки - 3 7692 144 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ «Київ» витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 5 773 грн.32 коп. В іншій частині первісного позову відмовлено.

Зазначене судове рішення залишено у силі ухвалою ВССУ від 14 червня 2017 року.

На його виконання банком 7 вересня 2017 року отримувався виконавчий лист № 757/7235/14ц та навесні 2018 року він пред`являвся у виконавчу службу для виконання.

На підставі цього виконавчого листа 19 квітня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мін`юсту України Думанською А.Л. приймалась постанова про відкриття ВП № НОМЕР_1 та постанова про арешт у цьому ВП майна ОСОБА_1 .

Між тим, з`ясувалось, що 24 червня 2015 року Національним Банком України приймалась постанова № 411 про відкликання у ПАТ АКБ «Київ» банківської ліцензії та започатковувалась процедура ліквідації вказаного банку.

За рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 122 від 25 червня 2015 року процедура ліквідації починалась з цієї дати.

Таким чином, виконавче провадження виявилось відкритим явно помилково.

На основі зазначених фактичних обставин від ОСОБА_1 до Департаменту ДВС Мін`юсту України 31 травня 2018 року направлялась заява про закінчення ВП № НОМЕР_1.

Після цього Уповноваження особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ АКБ «Київ» Кічук О.І. звернулась 10 липня 2019 року до департаменту ДВС Мін`юсту України з заявою про повернення виконавчого документу без подальшого виконання.

Зазначає, що за даною заявою головним державним виконавцем Думанською A.J1. 31 липня 2018 року були прийняті дві постанови: про повернення виконавчого документу стягувану; про стягнення виконавчого збору.

Винесення останньої постанови вбачається правонекоректним, оскільки ніякої результативності дій виконавчої служби не було, тим більше що саме відкриття ВП № НОМЕР_1, як вказано вище, було з очевидністю помилковим.

Між тим, на її підставі розпочато ВП № НОМЕР_2 Вишгородським РД ДВС ГТУЮ у Київській області та головним державним виконавцем цієї служби Мовчун Т.С. 16 серпня 2018 року знову винесена постанова про арешт майна ОСОБА_1 , хоча і попередні арешти не знімались.

Позивачка (боржниця) ОСОБА_1 вважає арешти незаконними і до цього часу здійснює юридичні процедури по оскарженню відповідних постанов державної виконавчої служби.

Водночас, станом на сьогодні з`явились і є наявні підстави для визнання первісного виконавчого документу, а саме виконавчого листа № 757/7235/14ц від 7 вересня 2017 року, що видавався Печерським райсудом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, та це однозначно має зняти всі питання по захисту законних прав та інтересів ОСОБА_1 .

В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

21.02.2024 року на адресу суду від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у відсутність, заяву підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

З письмових матеріалів справи вбачається, 19.04.2018 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва № 757/7235/14-ц від 07.09.2017 року.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни від 19.04.2018 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 накладено арешт на майно боржника.

31.07.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською Аліною Леонідівною винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

31.07.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською Аліною Леонідівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно ч.3 ст.431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно ч. 1ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Представник заявника, як підставу для задоволення заяви посилається те, що постановою Правління Національного банку України від 24 червня 2015 року за № 411 відкликано банківську ліцензію ПАТ «АКБ «Київ» та вирішено його ліквідувати. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 червня 2015 року № 122 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АКБ «Київ» з 25 червня 2015 року.

Разом з тим, суд вказаний доказ приймає критично, оскільки відповідно до матеріалів справи, рішення Апеляційного суду м. Києва від 19 липня 2016 року по справі № 757/7235/14-ц до теперішнього часу є чинним і не є скасованим, тому відсутні законні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, належних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявником не наведено, та доказів про це суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника боржника адвоката Лупейка Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Соколов