Справа № 288/1171/24
Провадження № 2/288/358/24
26 липня 2024 року смт. Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Рудник М. І.,
з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення частки із житлового будинку, який перебуває у спільній частковій власності,
ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про виділення частки із житлового будинку, який перебуває у спільній частковій власності в якому вказує, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом набула право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .
Іншим співвласником житлового будинку до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був ОСОБА_4 , а з ІНФОРМАЦІЯ_2 його спадкоємець ОСОБА_5 , Відповідач по справі, в розмірі 1/2 частки.
Позивач вказує, що має право на виділ належної їй частки в житловому будинку та він фактично поділений на дві окремі блоковані частини квартири, з окремими входами до них, а приміщення мають різну нумерацію, зокрема, в фактичному користуванні Позивача перебувають приміщення з номерами: І, ІІ, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4 та господарські будівлі, позначені літерами: - Б, сарай; - Г, погріб.
Проте, розпочавши оформлення поділу майна, дізналася, що Відповідач, як співвласник зазначеного майна, виділила належну їй частку в житловому будинку, як окремий об`єкт нерухомого майна та приватизувала земельну ділянку під ним, а тому Позивач позбавлена можливості укласти з нею договір про поділ житлового будинку.
На підставі вищевикладеного, Позивач просить поділити житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_2 , в натурі, виділивши ОСОБА_2 , блоковану 1/2 частину житлового будинку, а саме приміщення під номерами І, ІІ, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, з господарськими будівлями, позначеними літерами Б-сарай та Г-погріб, припинивши право спільної часткової власності на даний житловий будинок.
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, судові витрати просить покласти на позивача.
Відповідач в судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до норм п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.
Згідно пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України, визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно частини 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 лютого 2016 року, спадкоємцем майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 , спадщина на яку видано вказане свідоцтво складається з: - 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок загальною площею 157.3 кв.м., житловою площею 74.2 кв.м., до житлового будинку належать господарські будівлі: сарай, позначений на плані літерою Б; погріб, позначений на плані під літерою В; погріб, позначений на плані літерою Г /а.с.3/.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 12 лютого 2024 року, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником на праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 частки, житлового будинку загальною площею 157.3 кв.м., житловою площею 74.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , до складових частин об`єкта нерухомого майна входять: - сарай, Б; - погріб, В; - погріб, Г. /а.с.4/
Комунальним підприємством «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради на замовлення ОСОБА_7 , станом на 19 листопада 2008 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який згідно експлікації до плану приміщень складається з: 1. 1-1, коридор; 1-2, житлова; 1-3, житлова; 1-4, кухня; І, коридор; ІІ, кладова, всього по квартирі АДРЕСА_3 , площею 78.6 кв.м. 2. 2-1, коридор; 2-2, кухня; 2-3, житлова; 2-4, житлова; І, коридор; ІІ, кладова, всього по квартирі 2, площею 78.7 кв.м. /а.с.5-8/.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 липня 2023 року, спадкоємцем майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_3 , спадщина на яку видано вказане свідоцтво, складається з: - житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок загальною площею 78.3 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м., позначений на плані під літерою «А», до житлового будинку належать господарські будівлі: прибудова, позначена на плані літерою а; сарай, позначений на плані літерою Б; погріб з шийкою, позначений на плані літерою В. /а.с.9/.
В порядку розгляду вказаної справи судом було витребувано у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Мітніцького Ю.Г. копії документів, які стали підставою для видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , а саме: - витяг з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 19 травня 1992 року, на житловий будинок загальною площею 78.3 кв.м., житловою площею 52.7 кв.м. з господарськими будівлями: - прибудова «а»; - сарай «Б»; - погріб з шийкою «В», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; - типовий договір купівлі-продажу жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; - договір купівлі-продажу від 06 лютого 1992 року; - довідку КП «Бердичівське МБТІ» № 122 від 07 лютого 2023 року про те, що на житловий будинок АДРЕСА_1 , станом на 31 грудня 2012 року право власності не зареєстровано, правоустановчий документ не оформлений. Загальна площа будинку літ. А 78.3 кв.м., житлова площа 52.7 кв.м. На земельній ділянці розташовані: сарай літ. Б, погріб літ. В; - технічний паспорт на будинок по АДРЕСА_1 , виготовлений КП «Бердичівське МБТІ» станом на 12 січня 2023 року на замовлення ОСОБА_3 , експлікація до схеми розташування будівель та споруд: - А, житловий будинок; - а, прибудова; - Б, сарай; В, погріб з шийкою. Експлікація приміщень будинку садибного типу під літерою «А»: - 1-1, коридор; - 1-2, кладова; - 1-3, кімната; - 1-4, кімната; - 1-5, кімната; - 1-6, кухня, загальною площею 78.3 кв.м., житловою площею 52.7 кв.м.; - довідку Корнинської селищної ради від 12 квітня 2023 року № 91 про те, що житловий будинок фактично дійсно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 23-31/.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить поділити житловий будинок, який належить їй на праві спільної часткової власності, виділивши їй блоковану частину, яка перебуває у її користуванні, так як вказана частина є відокремленою та будинок фактично розділений на блоковані частини, а можливість добровільного розподілу будинку між співвласниками відсутня, так як інша частка будинку виділена, як окремий об`єкт нерухомого майна.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно частини першої статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Позивач позбавлена можливості добровільно розділити майно з іншим співвласникам шляхом поділу спільного майна та виділивши у натурі частку із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статтями 364, 367 ЦК України, а тому Позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі її частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (стаття 183 ЦК України).
Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Статтею 152 ЖК України врегульовано, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.
За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених в пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі.
У відповідності до пункту 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2).
Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.
В пункті 8 Постанови № 7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником.
Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13, аналізуючи зміст норм статей 183, 358, 364 Цивільного кодексу України зробила висновок, що виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
Позивач має право на виділ в натурі їй частки із майна, співвласником якого вона являється, нею надано докази на підтвердження існування технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна в розмірі, що відповідає розміру її частки, так як будинок розділений, а частина Позивача є відокремленою і фактично перебуває у її користуванні.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки вищезазначеним виділом частки з майна будуть реалізовані відповідні права Позивача, як співвласника.
Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представник позивача в судовому засіданні просив понесені судові витрати віднести на рахунок позивача, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.
Керуючись статтею 41 Конституції України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»; статтею 152 ЖК України; статтями 15, 16, 183, 316, 317, 319, 328, 355, 356, 358, 361, 364, 367, 368, 372, 392 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення частки із житлового будинку, який перебуває у спільній частковій власності задовольнити.
Поділити житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_2 , в натурі, виділивши ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , блоковану 1/2 частину житлового будинку, а саме приміщення під номерами І, ІІ, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, з господарськими будівлями, позначеними літерами Б-сарай та Г-погріб, та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник