ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року

м. Київ

справа № 446/334/22

провадження № 61-6868св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Черниш Ірина Ігорівна, на постанову Львівського апеляційного суду у складі колегії суддів: Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М., від 09 квітня

2024 року, і виходив з наступного.

Короткий зміст заявлених позовних вимог

1. У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 , Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання незаконним рішення та його скасування, скасування державної реєстрації.

2. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, щовідповідач ОСОБА_2 отримав в дарунок від своєї мами ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку, який розташований на АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частина цього будинку належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 290889 від 24 січня 1987 року.

3. Вказаний житловий будинок фактично розділений між співвласниками на два окремі домоволодіння, з обладнаними окремими входами та підведеними до кожної з них окремими всіма комунікаціями, однак його поділ чи виділ не здійснено.

4. Позивачка вказує, що оскаржуваним рішенням Кам`янка-Бузької міської ради № 12 від 20 жовтня 2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» передано у власність ОСОБА_2 дві земельні ділянки. Таку передачу вважає протиправною, оскільки вона здійснена без виділення в натурі частки в житловому будинку і порушує її право на користування земельною ділянкою та право на приватизацію частини вказаної ділянки. Зазначає, що міська рада не мала правових підстав для передачі відповідачу частини земельної ділянки у власність, а тому вважає, що набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки № :01:008:0218 площею 0,0213 га та № :01:008:0219 площею 0,0132 га, загальною площею 0,0345 га, є незаконним.

5. З урахуванням зазначеного, а також заяви про зміну предмету позову

від 16 березня 2023 року, ОСОБА_1 просила позов задовольнити, визнати незаконним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської ради № 12

від 20 жовтня 2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0213 га на АДРЕСА_1

ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:008:0218) та ведення садівництва площею 0,0132 га по АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:008:0219); скасувати державну реєстрацію земельних ділянок та припинити всі речові права на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:008:0218 і :01:008:0219.

Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

6. Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 06 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

7. Визнано незаконним та скасовано рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області № 12 від 20 жовтня 2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» в частині пунктів 1.1, 1.3, 2.1, 2.3, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок

в натурі (на місцевості) та передано у власність земельну ділянку площею

0,0213 га кадастровий номер :01:008:0218 і земельну ділянку площею 0,0132 га кадастровий номер :01:008:0219 на

АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

8. Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0213 га кадастровий номер :01:008:0218 та земельну ділянку площею 0,0132 га кадастровий номер :01:008:0219 на АДРЕСА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

9. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що орган місцевого самоврядування ухвалив оскаржуване рішення та інші рішення, якими передано у власність одного із співвласників будинку конкретно визначену земельну ділянку, чим фактично здійснив реальний розподіл ділянки. У випадку, коли право власності на будівлю належить кільком особам з визначеними частками, а земельна ділянка перебуває у їхньому користуванні, право користування такою земельною ділянкою є пропорційним розміру часток у майні.

10. За висновком суду, приватизація земельної ділянки відповідачем без виділення в натурі частки житлового будинку чи його поділу порушує право іншого співвласника на користування земельною ділянкою у розмірі, який є пропорційним його частці у будинку. На земельній ділянці, яка передана у власність відповідачу ОСОБА_2 , є господарські споруди та будівлі, які перебувають у спільній частковій власності сторін.

11. Позовна вимога щодо скасування державної реєстрації є фактично похідною від первинної, тому також підлягає задоволенню.

12. Суд першої інстанції також виходив з того, що позивачка не пропустила строк позовної давності на звернення до суду з цим позовом, оскільки про оскаржуване рішення від 20 жовтня 2015 року дізналася 05 грудня 2018 року. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції

13. Постановою Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06 листопада 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог

ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

14. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що незважаючи на порядок користування будинком, який склався фактично, а також факт присвоєння окремої поштової адреси ОСОБА_1 , виділ частини будинку чи його поділ між співвласниками не відбувся, а тому він має статус єдиного об`єкту нерухомого майна, який перебуває у спільній частковій власності.

15. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що подавши заяву про зміну предмету позову та перед цим попросивши про залишення без розгляду вимоги про виділення житлових приміщень, ОСОБА_1 до вимоги про скасування державної реєстрації права власності додала вимогу про визнання незаконним та скасування рішень Кам`янка-Бузької міської ради. Такі процесуальні дії сторони позивача не передбачені процесуальним законом, однак суд першої інстанції жодним чином не відреагував на це.

16. Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що позивачка після закінчення підготовчого засідання доповнила позовні вимоги новими вимогами, тобто змінила предмет позову, змінивши водночас і підстави позову, а також просила залучити співвідповідача у справі після закінчення підготовчого провадження у справі, усі ці процесуальні дії сторони у формі відповідних клопотань були неправильно сприйняті судом першої інстанції.

Узагальнені доводи касаційної скарги

17. 09 травня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Черниш І. І., через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду

від 09 квітня 2024 року та залишити в силі рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06 листопада 2023 року.

18. Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявниця зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16, від 05 грудня 2018 рокуу справі № 713/1817/16-ц, від 12 грудня 2018 року

у справі №372/51/16-ц, у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року

у справі № 761/23904/19, від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

19. Заявниця зазначає, що заява про зміну предмету позову, подана її представником 16 березня 2023 року, ґрунтується на тих самих підставах та нормах матеріального й процесуального права, що і первісна позовна заява. Стверджує, що нею було змінено лише предмет, а підстави позову ні, оскільки підстави первісного позову ґрунтувалися на тих самих нормах права.

20. Стверджує, що позовна вимога щодо скасування державної реєстрації є фактично похідною вимогою від первинної, а тому також підлягає до задоволення. Вважає, що з огляду на характер спірних правовідносин, вона оскаржує рішення Кам`янка-Бузької міської ради № 12 від 20 жовтня 2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», а залучення такого співвідповідача як Кам`янка-Бузька міська рада сприятиме правильному вирішенню справи. Покази свідка, який повідомив про важливі обставини справи, було здобуто на стадії судового розгляду, а вони мають істотне значення у справі.

21. Заявниця наголошує на тому, що нею не було пропущено строк позовної давності на звернення до суду з цим позовом. Під час вирішення спору судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, зроблено обґрунтовані висновки про задоволення позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

22. Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 446/334/22.

23. Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2024року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

24. У поданому відзиві на касаційну скаргу представник відповідача

ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , вказує, що апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з процесуальних підстав, оскільки після закриття підготовчого засідання позивачка змінила і підстави, і предмет позову. Подане позивачкою клопотання про залучення співвідповідачем Кам`янка-Бузької міської ради прийняте до розгляду судом першої інстанції із порушенням статті 51 ЦПК України, оскільки ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 березня 2023 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті заявлених вимог. Відповідач вважає, що позивачкою пропущено строк позовної давності на звернення до суду з цим позовом.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

25. Право власності на житловий будинок

АДРЕСА_1 первинно оформлено за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Кам`янка-Бузької міської ради народних депутатів № 29 від 10 лютого 1988 року.

26. Позивачка ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 і розмір її частки складає 1/2 частину, що підтверджується копією дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом № 290889 від 24 січня 1987 року та витягом про державну реєстрацію прав

від 31 травня 2011 року.

27. Зокрема, ОСОБА_1 успадкувала таке нерухоме майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . До складу спадщини входила 1/2 частина житлового будинку, цегляного, зазначеного в плані під літерою «А-1», що в цілому складається з чотирьох кімнат, житловою площею 50, 20 кв. м, двох кухонь, санвузла, ванної, трьох кладових та трьох коридорів з відповідною частиною господарських будівель, а саме двох цегляних сараїв зазначених в плані відповідно під літерами «Б» та «В», дерев`яної вбиральні під літерою «Г», бетонного колодязя під літерою «К», що знаходяться в АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці розміром 690 кв. м, що належала померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Кам`янка-Бузькою міською радою 05 вересня 1983 року та зареєстрованого у Червоноградському МБТІ 05 вересня 1983 року в реєстрову книгу під № 1194.

28. ОСОБА_2 є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 і розмір його частки складає 1/2, що підтверджується копією договору дарування від 12 грудня 2020 року.

29. Зокрема, ОСОБА_2 прийняв у дар від ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку що знаходяться по АДРЕСА_1 і який в цілому складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею

50,9 кв. м, трьох коридорів, чотирьох кладових, двох кухонь, ванної, санвузла та підсобного приміщення. Загальна площа будинку становить 101,4 кв. м.

До цегляного будинку (А-1) відносяться такі господарські будівлі та споруди:

Б - цегляний сарай, В - цегляний сарай, Г- дерев`яна вбиральня, № 1 - № 3, І, І, І, К - споруди. Також, вказано, що такий об`єкт нерухомого майна належав дарувальнику на підставі рішення виконкому Кам`янка-Бузької міської ради

від 09 червня 1983 року № 154.

30. Відповідно до технічного паспорту від 16 травня 2011 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок

АДРЕСА_1 цей будинок позначений на плані під літ. А-1, 1964 року будівництва, площа всього будинку становить 100 кв. м, площа кв. АДРЕСА_4 становить 52,0 кв. м, а кв. АДРЕСА_3 - 48,0 кв. м.

31. З іншого технічного паспорту від 14 грудня 2012 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 слідує, що такий будинок позначений на плані під

літ. А-1, площа всього будинку становить 101,4 кв. м, площа кв. № 1 становить 53,4 кв. м, а кв. АДРЕСА_3 - 48,0 кв. м.

32. Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради від 27 липня 2012 року № 226 вирішено присвоїти 1/2 частині житлового будинку

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , поштову адресу:

АДРЕСА_1 (без зміни статусу житлового будинку).

33. Незважаючи на порядок користування вказаним будинком, який склався фактично, а також факт присвоєння окремої поштової адреси будинку ОСОБА_1 , виділ частини будинку чи його поділ між співвласниками не відбувся, тому він має статус єдиного об`єкту нерухомого майна, який перебуває у спільній частковій власності.

34. Будівництво будинку АДРЕСА_1 велося на земельній ділянці площею 690 кв. м, що підтверджується планом земельної ділянки та споруд, які на ній збудовані.

35. Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради від 23 липня 2013 року № 5 вирішено встановити межу між присадибними ділянками по АДРЕСА_1 , згідно з планом земельної ділянки, виготовленим ДП «ЦДЗК», залишити в користуванні власникам 1/2 частин будинку по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель такі земельні ділянки: 380 кв. м - ОСОБА_1 та 312 кв. м ОСОБА_2 .

36. Зазначене рішення міської ради втратило свою чинність у зв`язку з прийняттям рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 26 серпня 2014 року

№ 13, яким за наслідками розгляду клопотання Державної інспекції сільського господарства у Львівській області № 508/3-9-8 від 11 липня 2014 року про усунення виявленого порушення чинного земельного законодавства та протоколу засідання постійної депутатської комісії з питань землеустрою та землекористування від 29 липня 2014 року сесія міської ради вирішила відмінити рішення № 5 від 23 липня 2013 року «Про встановлення меж земельних ділянок».

37. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року у справі № 876/1703/16 скасовано рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кам`янка-Бузької міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , про визнання погодженим узгодження меж земельної ділянки, зобов`язання передати земельну ділянку у приватну власність, провадження у справі закрито.

38. Таким чином, порядок користування земельною ділянкою, яка виділена для будинку АДРЕСА_1 , співвласниками будинку не узгоджений, а також не встановлений компетентними органами державної влади чи судом.

39. Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради від 20 жовтня 2015 року № 12 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код 02.01.), площею 0,0213 га по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 (кадастровий номер ділянки - :01:008:0218) та для ведення садівництва (код 01.05), площею 0,0132 га, що по АДРЕСА_1 ) гр. ОСОБА_2 (кадастровий номер ділянки - :01:008:0219), земельні ділянки передано у власність ОСОБА_2 .

40. Іншим рішенням Кам`янка-Бузької міської ради від 23 червня 2016 року

№ 7 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» вирішено надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (код цільового призначення земельної ділянки - 02.01), орієнтовною площею 0,0380 га по АДРЕСА_1 , для передачі у власність гр. ОСОБА_1 .

41. Згідно з рішенням Кам`янка-Бузької міської ради від 23 жовтня 2018 року № 27 «Про відновлення та закріплення меж земельних ділянок на місцевості для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення індивідуального садівництва», на усне звернення ОСОБА_2 , як власника земельних ділянок для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд і ведення меж та встановлення межових знаків між суміжною земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_1 (

АДРЕСА_2 ), прийнявши до уваги той факт, що технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на АДРЕСА_1 були раніше розроблені та затверджені рішенням LXV сесії VI скликання № 12 від 20 жовтня 2015 року, вирішено надати дозвіл на відновлення межі та встановлення межових знаків у поворотних точках земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_2 по

АДРЕСА_1 площею 0,0213 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (кадастровий номер ділянки - :01:008:0218) та для ведення індивідуального садівництва, площею - 0,0132 га (кадастровий номер ділянки - :01:008:0219).

42. Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 16 грудня 2014 року у справі № 876/1703/16 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської область, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , про визнання погодженим акта узгодження меж земельної ділянки, зобов`язання передати земельну ділянку у приватну власність.

43. Визнано погодженим акт узгодження меж земельної ділянки

від 18 вересня 2013 року про встановлення і узгодження меж земельної ділянки площею 345 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

44. Зобов`язано Кам`янка-Бузьку міську раду передати ОСОБА_2 у власність земельну ділянку розміром 345 кв. м, що складається з двох земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 213 кв. м та для індивідуального садівництва площею 132 кв. м.

45. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року у справі № 876/1703/16 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської область, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , про визнання погодженим акта узгодження меж земельної ділянки, зобов`язання передати земельну ділянку у приватну власність - скасовано, провадження у справі - закрито.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

46. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

47. Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.

48. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

49. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

50. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

51. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

52. Звертаючись з позовними вимогами у цій справі, ОСОБА_1 мотивувала їх тим, що є одним із співвласників житлового будинку, який розділений між співвласниками на два окремі домоволодіння з обладнаними окремими входами та підведеними до кожної з них окремими комунікаціями. Посилалася на те, що поділ чи виділ будинку не здійснено, відповідачу, як одному із співвласників будинку, передано у власність дві земельні ділянки. Вважала, що така передача є протиправною, оскільки здійснена без виділення в натурі частки житлового будинку і порушує її право на користування земельною ділянкою та право на приватизацію частини вказаної земельної ділянки. Позивачка просила виділити їй в натурі частину приміщень і скасувати право власності відповідача на земельні ділянки.

53. Згідно із частинами першою та четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

54. За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

55. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

56. Згідно з частиною першою статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

57. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 4, 5 частини другої статті 175 ЦПК України).

58. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (частина шоста статті 175 ЦПК України).

59. Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді (частина перша статті 184 ЦПК України).

60. Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

61. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, провадження № 14-473цс18).

62. Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає в позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

63. У статті 49 ЦПК України унормовані процесуальні права та обов`язки сторін.

64. Так, відповідно до частин другої та третьої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

65. Отже позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.

66. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21) зазначено, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. При поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

67. У відповідності до матеріалів справи, позовна заява у її первісному вигляді подана 22 лютого 2022 року, провадження у справі відкрито 09 березня 2022 року. Суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

68. У первісно поданому позові позивачка просила припинити право спільної часткової власності шляхом поділу в натурі спірного житлового будинку; виділити житлові приміщення як окремий об`єкт нерухомості та визнати за нею право власності на об`єкти нерухомості; скасувати право власності на земельні ділянки.

69. 01 серпня 2022 року представник позивача Черниш І. І. подала заяву про зміну підстави позову, у якій, посилаючись, зокрема, на статті 319, 356, 358, 364 ЦК України, статтю 91 ЗК України 1970 року, статтю 121 ЗК України, зазначала, що позивачка додатково обґрунтовує заявлені позовні вимоги про виділення в натурі частки житлового будинку та скасування права власності на земельну ділянку, не відмовляючись від тих підстав позову, що заявлені у позовних вимогах та заяві від 22 лютого 2022 року, а лише доповнюючи попередньо вказані підстави позову (т. 1 а. с. 97-101).

70. У подальшому, представник Черниш І. І. подала заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду (т. 1 а. с. 147-148).

71. Ухвалою суду першої інстанції від 07 березня 2023 року залишено без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кам`янка-Бузька міська рада, про припинення права спільної часткової власності та виділення ОСОБА_1 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

72. 16 березня 2023 року позивачка подала заяву про зміну предмету позову, в якій просила визнати незаконним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської ради № 12 від 20 жовтня 2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0213 га по АДРЕСА_1

ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:008:0218) та ведення садівництва площею 0,0132 га по АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:008:0219); скасувати державну реєстрацію земельних ділянок та припинити всі речові права на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:008:0218 і :01:008:0219.

73. У поданому відзиві відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви позивачки про зміну предмету позову.

74. 29 березня 2023 року суд першої інстанції закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті. Також суд прийняв до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката

Черниш І. І. про зміну предмету позову, яка подана стороною позивача

16 березня 2023 року (т. 1 а. с. 173, 177-178).

75. Клопотання про залучення співвідповідача у справі Кам`янка-Бузьку міську раду Львівської області було подано позивачкою 27 вересня 2023 року.

76. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 27 вересня 2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Черниш І. І. задоволено. Залучено до участі у справі як співвідповідача Кам`янка-Бузьку міську раду Львівської області.

77. Суд першої інстанції мотивував свою ухвалу тим, що оскільки покази свідка ОСОБА_8 було здобуто на стадії судового розгляду, а вони на переконання сторони позивача мають значення у справі, і стороною відповідача не надано доказів, що такі обставини були відомі стороні позивача до цього часу, то таке клопотання доцільно задовольнити. З огляду на характер спірних правовідносин, оскарження рішення Кам`янка-Бузької міської ради, а також вищевказані мотиви, суд вважав, що залучення такого співвідповідача буде сприяти правильному вирішенню справи.

78. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15.

79. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 657/1024/16-ц зроблено висновок про те, що оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

80. Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви.

81. Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

82. При поданні такої заяви позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

83. У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

84. Крім того, Велика Палата Верховного Суду, звертала увагу, що стаття 188 ЦПК України містить правила об`єднання і роз`єднання позовів.

85. Згідно із частиною першою статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

86. Однак таке об`єднання позовних вимог можливе саме в одній позовній заяві при зверненні з позовом до суду, а не шляхом подання нового самостійного позову з додатковими вимогами після порушення провадження у справі для його спільного розгляду з первісним позовом.

87. Велика Палата Верховного Суду зазначала, що оскільки приписи частини третьої статті 49 ЦПК України виключають можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то у разі подання позивачем заяви у підготовчому засіданні, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, суд повинен відмовити у прийнятті такої заяви та повернути заявникові. Водночас позивач не позбавлений прав звернутися до суду з новим позовом у встановленому законом порядку.

88. З урахуванням викладеного, слід погодитися з висновками апеляційного суду про порушення позивачкою вказаних вище норм процесуального права. ОСОБА_1 у лютому 2022 року заявила позов до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності шляхом поділу в натурі частини спірного житлового будинку; виділення приміщень та визнання за нею права власності на об`єкти нерухомості; скасування права власності на земельні ділянки. У подальшому 16 червня 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про зміну предмету позову, в якій позивачка просила визнати незаконним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської ради № 12 від 20 жовтня 2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)». Фактично позивачка заявила новий позов до ОСОБА_2 і Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, отже є підстави для висновку, що позивачка змінила предмет і підстави позову.

89. Апеляційний суд також підставно наголосив на тому, що суд першої інстанції у порушення приписів статті 51 ЦПК України, після закриття підготовчого засідання 29 березня 2023 року, лише 27 вересня 2023 року залучив до участі у справі як співвідповідача Кам`янка-Бузьку міську раду Львівської області.

90. Загалом слід погодитися з апеляційним судом, що ОСОБА_1 у заяві, яка надійшла до суду 16 березня 2023 року, пред`явила нові позовні вимоги до нового складу відповідачів, з іншим предметом та підставами позову, що виключає їх одночасний розгляд з первісно поданою нею позовною заявою.

91. Слід звернути увагу позивачки на те, що вона не позбавлена можливості звернутися до суду з новим позовом у встановленому законом порядку, належним чином визначитися з колом відповідачів які порушили її права, предметом та підставами позову, оскільки по суті позовні вимоги у цій справі не вирішувалися.

92. Слід також зазначити, що висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, на які послалася заявниця у касаційній скарзі, не входять у суперечність з висновками апеляційного суду.

93. Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на правильність висновку про відмову у задоволенні позовних вимог не впливають.

94. Колегія суддів, надаючи оцінку оскарженому судовому рішенню на предмет законності у межах доводів касаційної скарги, погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Черниш Ірина Ігорівна, залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара
В. В. Шипович