МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження 2/521/1914/24
17 червня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі
судді - Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
відповідач : ОСОБА_2
предмет позову: стягнення аліментів
ОСОБА_1 звернулась із вищевказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони перебували у шлюбі, є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач стверджувала, що дитини проживає із нею, знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає.
Окрім того, стягнення аліментів за рішенням суду, за відсутності домовленості батьків про сплату аліментів в досудовому порядку, є правом матері, забезпечує права дитини на гармонійний розвиток.
Враховуючи викладене, позивач просила судовим рішенням стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 2 000 гривень щомісячно.
Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавала.
Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався.
Враховуючи викладене, спір вирішений судом на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 7755).
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 4.06.2019 року по справі № 521/1479/19 шлюб між сторонами розірваний.

Рішення набрало законної сили.

За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють.

На час розгляду справи сторони проживають окремо.

Дитина постійно проживає з матір`ю (довідки Департаменту надання адміністративних послуг ОМР №Б5-226375-ф/л від 10.11.2023 року).

Донька знаходиться на утриманні позивача, що не оспорено відповідачем.

Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст.189 СК України не існує.

Договору про припинення права на аліменти дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно в порядку ст.190 СК України сторони не укладали.

Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби, дитини не має.

Рішення суду про звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину не ухвалювалось (відповідно до статті 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби).

Вищевстановлене відповідачем не спростовано, а надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину.

Зазначені обставини надають позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Право обрання способу захисту порушеного права (способу стягнення аліментів) за загальними вимогами СК України належить позивачу.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (Закон України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»).

Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

При вирішенні спору суд враховує також практику Європейський суд з прав людини, за якою між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, яка передбачає, що інтереси дитини за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («HUNT v. UKRAINE», № 31111/04, параграф 54, ЄСПЛ, від 7.12.2006 року).

Так, виходячи з обов`язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя в межах розмірів, встановлених законом за принципом розумності та справедливості суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини в розмірі згідно заявлених позивачем позовних вимог.

Зазначене узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та рішенням Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003, за яким правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Судовий збір підлягає присудженню з відповідача на користь держави в порядку ст.141 ЦПК України.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 000 грн.

Аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з 12.12.2023 року до дня досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, в порядку та строки визначені ст. 284 ЦПК України: Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Малиновського районного суду м.Одеси. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 27.06.2024 року

17.06.24