Справа № 396/1349/24
Провадження № 2-о/396/76/24
УХВАЛА

про залишення позову без руху

30.07.2024 року м.Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна А.А., ознайомившись з матеріали заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Боруш Андрій Олександрович, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Новоукраїнської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Боруш А.О. подав до суду заяву, яка не відповідає вимогам ст.318 ЦПК України, якою встановленою що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Під час ознайомлення з матеріалами зазначеної заяви судом встановлено, що її подано без додержання вимог, визначених статтею 318 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), з огляду на таке.

Згідно із ст. 19 Сімейного кодексу України (далі - СК України), при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини. Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок. Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Під час розв`язання спорів між батьками щодо виховання та утримання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Так, з заяви видно, що позивач просить суд встановити юридичний факт самостійного виховання та утримання дитини.

Проте, при зверненні до суду із вказаною заявою заявник не надає відомостей про звернення до служби у справах дітей з приводу самостійного виховання та утримання дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком, або вмотивованої відмови даного органу у розгляді його звернення.

Крім того, до матеріалів заяви не додає відомостей щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами опіки та піклування, висновку такого органу щодо самостійного виховання та утримання дитини батьком.

Також, заява не містить посилання на докази, що між заявником та ОСОБА_2 відсутній спір про право щодо виховання та утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_1 .

Крім того, зі змісту заяви вбачається, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Верховний Суд України у своєму листі від 01 січня 2012 року вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Згідно із п. 4 ч. 1ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі,а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням судуабо запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першоїстатті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до Положення «Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України, вони, відповідно до покладених на них завдань, в т.ч. ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно доЗакону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оскільки на підставі можливого рішення суду у даній справі про встановлення юридичного факту, заявник буде мати підстави звернутися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на обліку в якому він перебуває, з метою отримання відстрочки від призову на військову службу, тому рішення у справі може вплинути на обов`язки відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з оформлення такої відстрочки заявнику.

Проте, у заяві заявник не зазначає, в якому саме територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки він перебуває на обліку та не вказує його як заінтересовану особу у заяві.

Разом з тим, заява не містить належного обґрунтування щодо правових підстав звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження і що чинним законодавством не визначено інший порядок, зокрема, оформлення письмового договору між батьками щодо утримання та виховання дитини, визначення її місця проживання, тощо.

Вказані недоліки заяви унеможливлюють відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуюче вищевикладене, суддя вважає необхідним залишити заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 185,318 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Боруш Андрій Олександрович, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Новоукраїнської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.185 ЦПК України в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу та його представнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: А. А. Русіна