УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Мукачево Справа №303/11939/23

2-о/303/308/24

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

заінтересовані особи: (1) Виконавчий комітет Мукачівської міської ради;

(2) ОСОБА_3

про встановлення факту постійного догляду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 , в порядку окремого провадження, просить суд встановити юридичний факт відносно того, що ОСОБА_3 (рідний брат заявника) є єдиною особою, яка здійснює за ним постійний догляд.

14 грудня 2023 року заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

На підставі ухвали суду від 23 січня 2024 року передану на розгляд суду заяву залишено без розгляду.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 травня 2024 року ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2024 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 2 липня 2024 року справу призначено до судового розгляду на 23.07.2023.

Представник заявника подала заяву про розгляд справи за їх з довірителем відсутності, заяву просять задоволити.

Від уповноваженого представника заінтересованої особи (1) надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Виконавчого комітету Мукачівської міської ради за наявними у справі матеріалами. Також представник просить врахувати подані раніше письмові пояснення.

Заінтересована особа (2) подав через канцелярію суду також заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що дійсно здійснює постійний догляд за братом, інших осіб, які б могли здійснювати такий догляд немає, а тому заяву про встановлення даного юридичного факту просить задоволити.

Дослідивши подані по справі матеріали, суд констатує наступне

Відповідно до приписів частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у частині першій статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, однак не є вичерпним.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 18 січня 2024 року № 560/17953/21.

Таким чином, встановлення фактів, що мають юридичне значення: може відбуватися в позасудовому і судовому порядку.

Якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок.

Крім того, відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства (схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 18 грудня 2019 року у справі № 370/2598/16-ц, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).

Судовий порядок встановлення факту, що має юридичне значення, використовується лише у випадку, коли чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку його встановлення.

Слід констатувати, що чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особами, що його потребують, зокрема, Законом України «Про соціальні послуги», Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року № 1040, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859, Порядком організації надання соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 587.

Вказані нормативно-правові акти визначають порядок та підстави отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

У письмових поясненнях від 23 січня 2024 року поданих представником заінтересованої особи (1) також звертається увага на те, що порядок встановлення факту здійснення догляду за особою визначений відповідним законодавством, а саме положеннями Закону України «Про соціальні послуги», у зв`язку з чим не може встановлюватися в судовому порядку. За доводами уповноваженого представника, заявник не скористався позасудовим порядком, а тому заява є необґрунтованою.

Як вбачається зі змісту заяви 23.12.2023 року про усунення недоліків, представник заявника посилається на те, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №859, заявник та його брат (заінтересована особа (2) зверталися до управління соціального захисту населення міста Мукачева, однак, після розгляду їх заяв та документів долучених до них, Управління соціального захисту населення своїм рішенням від 21.09.2023 року відмовило у наданні допомоги та статусу.

Однак, слід констатувати, що надані заявником докази не свідчать про те, що він повною мірою використав позасудовий порядок встановлення означеного юридичного факту.

Відповідно до положень частини четвертої статті 11 Закону України «Про соціальні послуги» до повноважень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад належать, серед іншого, визначення потреб населення адміністративно-територіальної одиниці/територіальної громади у соціальних послугах, у тому числі із залученням надавачів соціальних послуг недержавного сектору, оприлюднення відповідних результатів; інформування населення про перелік соціальних послуг, їх зміст і порядок надання у формі, доступній для сприйняття особами з будь-яким видом порушення здоров`я; здійснення заходів для виявлення вразливих груп населення та осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах;) забезпечення за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї надання базових соціальних послуг особам/сім`ям відповідно до їхніх потреб, вжиття заходів з надання інших соціальних послуг таким особам/сім`ям шляхом створення мережі надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору та/або залучення надавачів соціальних послуг недержавного сектору (шляхом соціального замовлення, державно-приватного партнерства, конкурсу соціальних проектів, соціальних програм тощо), та/або на умовах договору з уповноваженими органами, передбаченими пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті; забезпечення ведення Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг на місцевому рівні.

Порядок формування, ведення та доступу до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2021 року № 99, згідно з положеннями якого за заявою надавача соціальних послуг у розділі «Надавачі соціальних послуг - фізичні особи» мають бути внесені відомості про надавачів соціальних послуг, які мають право на отримання витягу з цього Реєстру (пункти 32, 35, 36, 41).

Таким чином, для засвідчення відповідного статусу, надавач та отримувач соціальних послуг можуть отримати витяг з Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, який призначений для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, використання, знеособлення і знищення даних про надавачів та отримувачів соціальних послуг, визначених законодавством.

Крім того, Положенням про Єдиний державний вебпортал електронних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року № 1137 (далі - Положення), визначено, що Портал Дія призначений для реалізації права кожного на доступ до електронних послуг та інформації про адміністративні та інші публічні послуги, звернення до органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (у тому числі відповідно до Закону України «Про звернення громадян»), отримання інформації з національних електронних інформаційних ресурсів, яка необхідна для надання послуг, а також для проведення моніторингу та оцінки якості послуг у випадках, визначених цим Положенням.

Довідка про здійснення догляду за громадянином (громадянкою), яка є особою з інвалідністю, видається протягом 30 днів безкоштовно на підставі індивідуального рішення органу місцевого самоврядування в межах території. Видача такої довідки здійснюється виконавчими органами селищних міських рад на підставі заяви, поданої особисто або через представника шляхом відправлення документів поштою (рекомендованим листом). Для отримання послуги необхідно також надати паспорти зареєстрованих у житловому будинку осіб та документ, що посвідчує статус інвалідності.

Таким чином, для отримання підтвердження факту здійснення догляду за особою з інвалідністю надавач соціальної послуги з догляду вдома має бути включений до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, який на місцевому рівні ведуть виконавчі органи місцевих рад та за заявою особи підтверджують такий статус шляхом видачі протягом 30 днів безкоштовної довідки про здійснення догляду за особою з інвалідністю.

Незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні, для отримання відповідного статусу надавач та отримувач соціальних послуг включаються до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг (постанова Верховного Суду від 05.06.2024 по справі № 283/1199/23).

Підставою для відмови особі, яка звернулася із заявою, у наданні соціальних послуг є відсутність потреби осіб/сімей, які належать до вразливих категорій населення або перебувають під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини, в соціальних послугах за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї (пункт 42 Порядку організації надання соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 587)

Також у заяві від 23.12.2023 року про усунення недоліків, представник заявника посилається на те, що наразі в Україні відповідно до Указу Президента України №68/22 від 24 лютого 2022 року та №69/22 від 24 лютого 2022 року введено та діє воєнний стан та загальна мобілізація. Зацікавлена особа ОСОБА_1 є особо призовного віку та військовозобов`язаним. Встановивши факт постійного догляду за заявником, брат мав би право на відстрочку від військової служби на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на час інвалідності та життя заявника, продовжив доглядати з ним.

У контексті наведеного, Верховний Суд у постанові від 05.06.2024 по справі № 283/1199/23 зазначив, що законодавець унормував позасудовий порядок встановлення факту здійснення особою постійного догляду у чинному законодавстві про мобілізаційну підготовку та порядок мобілізації. Зокрема, у місцевому органі виконавчої влади передбачено створення комісії із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), яка, з урахуванням наданих районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки матеріалів, складає акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду). Зазначений акт є одним із документів, які надаються військовозобов`язаним до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (пункт 9 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 62, додаток 8 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560).

Таким чином, законодавством визначено позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка за станом здоров`я потребує соціальної послуги з догляду, про встановлення якого просить заявник, у зв`язку з чим, такий факт не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства, що відповідає правовій позиції Верховного Суду висловленій у постанові від 05.06.2024 по справі № 283/1199/23.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній. Близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18.

Таким чином, враховуючи, що законом визначений позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає судовому розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку з вищезазначеним, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.255, 293, 315, 353 Цивільного процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. Провадження в справі за заявою ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного догляду - закрити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

4. Ухвала суду складена та підписана 23.07.2024.

Суддя В.В. Кость