КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/3691/24

22 липня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Невідомої Т.О.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року, постановлену під головуванням судді Катющенко В.П., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Шевченко Інна Леонтіївна, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви. Особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Шевченко Інна Леонтіївна, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації.

У поданій заяві ОСОБА_1 просив судзабезпечити докази шляхом витребування у ТОВ «SHERIFF» договору надання охоронних послуг у квартирі АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ТОВ «SHERIFF». Центральний офіс даної організації знаходиться за адресою м. Київ, вул. Сосницька, 1/44; електронна адреса: ; ; гаряча лінія: 0 (800) 209-168, посилається на те, що вказаний доказ може бути втрачений (наприклад, знищений співробітниками ТОВ «SHERIFF»), і подання його стане неможливим чи утрудненим.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 рокув задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Шевченко Інна Леонтіївна, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про забезпечення доказів до подання позовної заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 рокута ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є передчасною, необґрунтованою та незаконною.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не розглянув його заяву про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів. Також суд не врахував тієї обставини, що заява про забезпечення доказів до подання позовної заяви разом із заявою про звільнення від сплати судового збору за її подання була повернута до Дніпровського районного суду м. Києва для продовження розгляду, тому суду першої інстанції необхідно було задовольнити його заяву про звільнення від сплати судового збору відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 14 травня 2024 року.

Щодо розгляду заяви про забезпечення доказів заявник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги його доводи про важливість даного доказу в справі та не надав їм належну оцінку. Не взяв до уваги факти, які вказують на утрудненість та неможливість самостійного отримання ним доказу - копії договору про надання охоронних послуг у квартирі за адресою АДРЕСА_2 .

Вказує, що вже 1.5 року співвласники квартири (дитина та її мати) і він сам не можуть отримати вищезгадану копію договору через ігнорування працівниками ТОВ «SHERIFF» клопотань співвласників квартири та його.

Вважає, що у даному випадку ненадання запитуваної інформації та документів і є підставою припускати, що у майбутньому будуть перешкоди у їх отриманні шляхом витребування, зокрема, на стадії розгляду справи.

Отже, на думку заявника, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам про утрудненість та неможливість самостійного отримання ним із ТОВ «SHERIFF» необхідних для надання до суду доказів та зробив помилкові висновки про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, учасники справи не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

В окремо поданій заяві від 17 липня 2024 року ОСОБА_1 просить здійснювати розгляд апеляційної скарги за його відсутності за наявними матеріалами справи. Апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі.

У відповідності до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви про забезпечення доказів зазначав, що восени 2022 року особа, яка може отримати статус учасника справи, відповідач ОСОБА_3 уклав з охоронною фірмою ТОВ «SHERIFF» договір про надання охоронних послуг і квартира АДРЕСА_1 була поставлена на охоронну сигналізацію. Його дочка ОСОБА_2 та її матір ОСОБА_8 не були внесені до цього договорущобвони жодним чином не змогли потрапити у свою квартиру. ОСОБА_8 звернулася до представників ТОВ «SHERIFF», які підтвердили факт наявності даного договору. Вона надіслала до центрального офісу компанії клопотання про надання їй копії вищезгаданого договору, але копію договору їй не надали з підстав того, що вона з дитиною не є довіреними особами ОСОБА_3 .

28 квітня 2023 року він, ОСОБА_1 , також направив на електронну адресу ТОВ «SHERIFF» клопотання про надання інформації стосовно договору про надання охоронних послуг, але відповіді не отримав. Отже, за даних обставин, отримання даного доказу для нього є неможливим.

Вказував, що копія договору про надання охоронних послуг у квартирі за адресою АДРЕСА_2 є важливим доказом порушення прав його дитини, так як дитина та її мати не внесені в договір як користувачі квартири, а тому не можуть безперешкодно потрапити до своєї квартири.

Посилається на те, щовказаний доказ може бути втрачений (наприклад, знищений співробітниками ТОВ «SHERIFF»), і подання його стане неможливим чи утрудненим, заявник ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , просив суд забезпечити докази шляхом витребування у ТОВ «SHERIFF» договору надання охоронних послуг у квартирі АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «SHERIFF». Центральний офіс даної організації знаходиться за адресою м. Київ, вул. Сосницька, 1/44; електронна адреса: ; ; гаряча лінія: 0 (800) 209-168.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , про забезпечення доказів до подання позовної заяви, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що заявник жодним чином не обґрунтовує у заяві у межах якого майбутнього позову таке забезпечення доказів слід вжити, його майбутній зміст, предмет позову, що дає суду підстави вважати, що докази, які просить витребувати заявник у якості забезпечення майбутнього позову, не стосуються його.При цьому, ненадання запитуваної інформації та документів не може бути підставою припускати, що такі докази можуть бути знищенні або у майбутньому будуть перешкоди у їх отриманні шляхом витребування, зокрема, на стадії розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Цивільним процесуальним законодавством передбачена процесуальна дія суду, яка вчиняється за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, щодо забезпечення доказів у справі.

Відповідно до вимог статті 116 ЦПК України суд має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом - частина 2 статті 116 ЦПК України.

При цьому витребування доказів як спосіб забезпечення доказів ( стаття 116 ЦПК України) слід відрізняти від витребування доказів як спосіб одержання необхідних доказів (стаття 84 ЦПК України).

У першому випадку - це процесуальна дія суду, яка вчиняється за заявою суб`єкта доказування, направлена на закріплення і збереження доказів через виникнення обставин щодо яких існують достатні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

У другому - процесуальний механізм у випадках, коли щодо отримання доказів є складнощі, тобто об`єктивну неможливість одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто через обставини, які перешкоджають такому поданню. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, якщо незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалось.

Як встановлено колегією суддів та вбачається із змісту заяви, звертаючись до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, заявник ОСОБА_1 , який дієв інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , обґрунтовував свої доводи тим, що договір про надання охоронних послуг у квартирі за адресою АДРЕСА_2 є важливим доказом порушення прав його дитини, так як дитина та її мати не внесені в договірохоронних послугяк користувачіцієї квартири, а томуне можуть безперешкодно потрапити до своєї квартири. Він звертався до представників ТОВ «SHERIFF»з клопотанням про надання інформації стосовно договору про надання охоронних послуг у квартирі за адресою АДРЕСА_2 та копії договору, але відповіді не отримав.

Отже, зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що обґрунтування необхідності забезпечення доказів стосується підприємства ТОВ «SHERIFF» та полягає у тому, що заявник не може отримати копію договору про надання охоронних послуг у квартирі АДРЕСА_1 .

Аналізуючи наведені положення процесуального законодавства у зіставленні з вимогами заявника, суд першої інстанції правильно керувався тим, що заходи по забезпеченню доказів не можуть здійснюватись судом лише на підставі звернення суб`єкта доказування. Підстави та порядок забезпечення доказів чітко визначені нормами 116, 117 ЦПК України. Зазначені норми передбачають не тільки заходи, що сприяють суб`єкту доказування у забезпеченні доказів, а також встановлюють приписи для запобігання безпідставного втручання в діяльність юридичних осіб під приводом забезпечення доказів.

При цьому, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення доказів, обгрунтовано вважав, що заявлені ОСОБА_1 вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які на його думку вказують на наявність ризику втрати документу, полягають у тому, що він не може отримати копію договору про надання охоронних послугу квартирі за адресою АДРЕСА_2 , а не тому, що такий договір у майбутньому не вдасться отримати взагалі.

Твердження заявника про те, що доказ може бути втрачений (наприклад, знищений співробітниками ТОВ «SHERIFF»)ґрунтуються на припущеннях і не можуть слугувати достатньою підставою для забезпечення цього доказу відповідно до наведених положень ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими підстави та мотиви ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заявиі відхиляє доводи апеляційної скарги заявника про те, що оскаржувана ухвала постановлена без належної оцінки наданих заявником доказів та їх належного обґрунтування.

Доводи апеляціййної скарги заявника про те, що суд першої інстанції не розглянув його заяву про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції в частині вирішення заяви про забезпечення доказів і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

При цьому, як встановлено колегією суддів апеляційного суду та вбачається з матеріалів справи, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Шевченко Інна Леонтіївна, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про забезпечення доказів до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 травня 2024 року, за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року про повернення заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про забезпечення доказів до подання позовної заяви - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції від 04 березня 2024 року про повернення заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, у постанові від 14 травня 2024 року вказав про те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору з підстав не доведення скрутного матеріального становища, залишив поза увагою та не надав відповідної правової оцінки наявності іншої підстави, визначеної законом, яка передбачає можливість звільнення заявника від сплати судового збору, зокрема, звернення заявника до суду в інтересах неповнолітньої дитини у зв`язку з порушенням, на думку заявника, її житлових прав.

Висновки та мотиви, з яких скасовано рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді справи (пункт 20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку»).

Статтями 3 і 4 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Наведений упунктах частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» перелік позовних заяв (заяв, скарг, дій), за подання яких судовий збір не справляється, вказує на звільнення від сплати судового збору в силу вимог закону.

Отже, доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 , матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування немає, а тому апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Оскільки у судове засідання, яким завершується розгляд справи, учасники справи не з`явлись, колегія суддів апеляційного суду, керуючись нормою 4 статті 268 ЦПК України, підписує судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді: