Справа 932/932/6161/24
провадження № 2/932/2264/24
У Х В А Л А

23 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І., перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2024 року позивач звернулася до суду із відповідною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Цитульського В.І.

Разом з позовом позивач подала заяву про забезпечення позову.

Перевіривши вказану заяву та додані до неї матеріали на відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У ст. 151 ЦПК України визначено вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Так, згідно ч. 6 ст. 151 ЦПК України вказано, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У поданій заяві позивачем зазначено, що нею не сплачено судовий збір за подання заяви, так як вона вважає, що ініційований нею спір віднесений до категорії спорів про захист прав споживачів фінансових послуг.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За статтями 1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У п/п 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що подання до суду заява про забезпечення позову є окремим об`єктом справляння судового збору за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постанові Верховного Суду №643/2870/18 від 26.02.2020 вказано, що позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, позивач звільнений від обов`язку сплати судового збору на підставі приписів ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за подання саме позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а не за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що подана заявником заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки до останньої не додано оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, суд приходить до висновку про повернення поданої заяви заявнику на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою, яка подана ОСОБА_1 - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.І. Цитульський