УХВАЛА

08 липня 2024 року

м. Київ

справа № 496/871/13

провадження № 61-8730 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління

АТ «Ощадбанк» на постанову Одеського апеляційного суду від 19 грудня

2023 року у справі за заявою представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі за позовом «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення часткової заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року представник ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк», Банк) звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Заяву обґрунтовано тим, що на виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 березня 2013 року у справі № 1506/871/13-ц, 05 червня 2013 року видано виконавчі листи. У квітні 2014 року відкрите виконавче провадження, про хід якого Банк не повідомлено і оригінали виконавчих листів втрачено.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27 березня

2018 року заяву представника Банку задоволено. Видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 7 470,90 доларів США, прострочену комісійну винагороду - 2 320,00 грн, судовий збір - 310,17 грн та поновлено пропущений строк для пред`явлення його до виконання.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 27 березня 2018 року скасовано. У задоволенні заяви АТ «Ощадбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.

17 червня 2024 року до Верховного Суду АТ «Ощадбанк» подало касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України, у якій просило поновити строк посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримали засобами поштового зв`язку лише 28 травня 2024 року. Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаємо за можливе його поновити.

Заявник просив скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 21 серпня 2019 року № 2-836/11, від 08 липня 2020 року у справі № 2-2924/2009, від 30 серпня 2018 року у справі № 916/4106/14.

Щодо оскарження судового рішення у частині відмови поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), після їх перегляду в апеляційному суді, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. Так само не підлягає касаційному оскарженню і постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками перегляду такої ухвали.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц, ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 1519/2-4707/11.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, постанова Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у частині відмови у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягає касаційному оскарженню.

Щодо оскарження судового рішення у частині відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Вказане кореспондує з висновками, висловленими в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 1519/2-4707/11: під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення стягувача до суду з такою заявою обов`язковим та визначальним є питання з`ясування обставин, чи подана така заява заявником у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа, суд апеляційної інстанції правомірно виходив з того, що відсутні підстави поновлювати пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на зазначене відсутні правові підстави вважати, що при відмові у видачі дубліката виконавчого листа судом порушено вимоги закону, оскільки видача дубліката виконавчого листа можлива лише у випадку, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, або такий строк був поновлений судом.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з наданою судами оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який, на думку стягувача, свідчить про наявність підстав для задоволення вимог заяви, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою, правильне застосування судами норми права щодо відмови у видачі дубліката виконавчого листа є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись частинами другою, четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління

АТ «Ощадбанк» строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на постанову Одеського апеляційного суду від 19 грудня

2023 року у справі за заявою представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі за позовом «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення часткової заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара