Справа № 219/4658/18
Провадження № 2/229/151/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л.І.

секретар Бондаренко А.С.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину не дійсним.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дружківського міського суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовм ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину не дійсним.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується оголошенням на сайті суду ,причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином що підтверджується оголошенням на сайті суду.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд залишити позов без розгляду у зв`язку з другою неявкою у судове засідання позивача та її представника .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічні положення містить також ч. 5 ст. 223 ЦПК України.

Так, в судові засідання, призначені на 09годину 45 хвилин 11березня 2024 року та 11 годину 30 хвилин 02 квітня 2024 року, позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час розгляду справи ,шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада» сторінка Дружківського міського суду, розділ оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Згідно повідомлення Міністерства Соціальної політики України інформація щодо позивача в базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня(арк. с. 127.)Згідно повідомлення державної прикордонної служби інформація щодо перетинання кордону позивачем відсутня (арк.с.126).

Також, представник позивача - адвокат Костев Ю.Ф повідомлялася про дату, час розгляду справи на 09 годину 45 хвилин 11березня 2024 року та 11 годину 30 хвилин 02 квітня 2024 року, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада» сторінка Дружківського міського суду, розділ оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме.

Таким чином, позивач та її представник в судових засіданнях 11.03.2024 та 02.04.2024 участі не приймали та про причини неявки суд не повідомляли та не зверталися з заявами про розгляд справи у їх відсутності, хоча були належним чином повідомлені про дату судового розгляду.

Таким чином, суд зазначає, що для виклику позивача, судом були здійсненні заходи спрямовані на своєчасне та належне повідомлення позивача та її представника про виклик в судові засідання стосовно розгляду її позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У випадку повторної неявки позивача до суду, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Для застосування зазначених наслідків неявки позивача в судове засідання правове значення має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18.ЄСПЛ в рішенні від 07.07.1989 року в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 в справі № 310/12817/13 процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Також, відповідно до позиції Верховного Суду, яка зазначена у постанові від 12.08.2022 в справі № 686/32906/19, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 10 лютого 2022 рокуу справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17 (провадження № 61-19391св21).

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантованийст.55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. Відтак,суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц.

Нез`явлення в судове засідання позивача та її представника перешкоджає вирішенню спору, оскільки позбавляє суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Суд з врахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, щоналежним чином повідомлений позивач та його представник про дату, час та спосіб розгляду справив призначених судових засіданнях 11.03.2024 року та 29.04.2024року участі не приймали, та не надали заяви про відкладення розгляду справи, суд доходить висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Частиною 2 статті 257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Отже, за обставин цієї справи право позивача на доступ до правосуддя буде забезпеченим саме шляхом повторного подання до суду відповідної позовної заяви.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що одним із принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи, що передбачено п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, тому учасникам судового розгляду слід належним чином виконувати усі свої процесуальні обов`язки для забезпечення реалізації вказаного принципу.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що позивач та її представник - будучиналежним чином повідомленими про дату, час та спосіб проведення судового засідання, повторно участі в судовому засіданні не приймали, та не надали заяви про відкладення розгляду справи або заяв про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд приходить висновку про те, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину не дійсним.

підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 257, 260, 261, 354ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину не дійсним залишити без розгляду .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 02 квітня 2024 року.

Суддя Хомченко Л.І.

02 квітня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області