Справа №442/5087/24
Провадження №2/442/1271/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Трускавецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Уличненською сільською радою Дрогобицького району Львівської області. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 , у якому він проживав до дня своєї смерті, що підтверджується довідкою Уличненської сільської ради від 23.11.2010 №2806. За життя батько заповіт не складав, тому вона, його дочка ОСОБА_1 , належе до першої черги спадкоємців за законом. Її мати ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_2 , також померла. До дня смерті батька він проживав разом з ним, тому вважається спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. 09 травня 2024 року вона звернулася до державного нотаріуса Дрогобицької державної нотаріальної контори кушнір О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Після вивчення документів нотаріус з`ясував, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим. Вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави, викладені в заяві. Просила задоволити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності Щодо задоволення позову покладається на думку суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Уличненською сільською радою Дрогобицького району Львівської області.

Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 , у якому він проживав до дня своєї смерті, що підтверджується довідкою Уличненської сільської ради від 23.11.2010 №2806.

За життя батько заповіт не складав, тому позивач є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Її мати ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_2 , також померла.

До дня смерті батька позивач проживала разом з ним, тому вважається спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину.

09 травня 2024 року позивач звернулася до державного нотаріуса Дрогобицької державної нотаріальної контори кушнір О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька.

Після вивчення документів наданих мною на підтвердження належності вищевказаного будинку спадкодавцю, нотаріус з`ясував, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_1 . За таких обставин, 09 травня 2024 року нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявником не було подано документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вказаний будинок.

Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підтвердження належності житлового будинку спадкодавцю вказують наступні документи:

- Свідоцтво №308/70р. на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, згідно якого забудівнику ОСОБА_2 виділено для будівництва земельну ділянку площею 0,10га в с.Уличне Дрогобицького району Львівської області;

- технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовлений КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО», згідно якого загальна площа даного дерев`яного будинку 91,9кв.м, житлова 62,1кв.м, рік побудови будинку - 1976рік;

- довідка КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 24.04.2024 №937/1 про те, що право власності на зазначений будинок станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Інвентаризаційна вартість становить 405529,00грн;

- довідка, видана старостою села Уличне М.Мазурик від 18.04.2024 №383 про те, що згідно даних погосподарських книг Уличненської сільської ради будинок по АДРЕСА_1 побудований в 1976 році і рахується за ОСОБА_2 .

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована нотаріусом відсутністю документа про право власності на нерухоме майно.

У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.

Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з частиною третьою статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частинами першою та другою статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Отже правовідносини щодо будівництва садових будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права.

Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Вищевикладене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.10.2020р. у справі № 623/214/17.

Як вбачається з технічного паспорта будинку він був збудований у 1976 році, а тому є таким який прийнятий в експлуатацію, проте через відсутність правовстановлюючого документа на будинок, виданого на ім`я батька позивача і реєстрації права власності згідно чинного законодавства, остання позбавлена можливості оформити спадкові права за законом у нотаріальному порядку.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок, загальною площею 91,9кв.м, житловою площею 62,1кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Медведик Л.О.