Провадження № 2/947/3900/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Луняченка В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною Акціонерного товариства «Сенс Банк» () до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 23.05.2024 надійшов позов Акціонерного товариства « Сенс Банк» із вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500750237 від 21.02.2023 у загальному розмірі 242 208,07 гривень, з яких 227709,78 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 13259,56 грн. - заборгованість по відсоткам та 1238,73 грн заборгованість по комісії.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представників банку та підтримки заявлених вимог.

Від відповідача, на електронну адресу суду, надійшла письмова заява (відзив) в якому відповідач визнав заборгованість, але просили врахувати , що з початку повномасштабного вторгнення вона вимушена була з дітьми виїхати за межі України та просити прихист у іншої країні внаслідок чого та суттєвого погіршення матеріального стану не в змозі сплачувати кредитні зобов`язання, тому просить суд скасувати нараховану заборгованість за кредитом.

Як встановлено судом 21.02.2023 року ОСОБА_1 уклала з АТ « Сенс Банк» угоду про надання споживчого кредиту №500750237 строком на 48 місяців, з лімітом кредиту у 231 325,35 грн., та необхідністю сплати процентів зі ставкою 12,99 %.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 02.08.2023 року по даному кредиту виникла заборгованість у розмірі 240969,34 гривень, з яких 227709,78 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 13259,56 грн. - заборгованість по відсоткам, а також визначена умова договору заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 1 238,73 грн.

При розгляді справи судом враховується що факт укладення договору, його умови та наявна заборгованість визнається відповідачем, а тому, згідно вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України, дані обставини не підлягають доказуванню.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини пов`язані із виконанням грошових зобов`язань за кредитними договорами врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ).

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині першій статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У звязку із введенням в Україні воєнного стану внаслідок повномасштабної збройної агресії російської федерації «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України 2003 року доповнено пунктами 18 згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року:

«18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином законодавець визначив рамки можливої підтримки боржника по кредитним зобов`язанням та не визначив можливість припинення зобов`язань по кредитним зобов`язанням в тому числі і нарахування і сплати процентів у період дії строку кредитування під час воєнного стану.

Водночас судом приймається до уваги, що саме кредитування відбулось під час воєнного стану , тобто відповідач під час укладення угоди та отримання коштів була обізнана про наявність повномасштабної агресії та введення воєнного стану але обрала відповідний ризик.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку що заборгованість яка нарахована під час дії кредитного строку у загальному розмірі 240969,34 гривень, з яких 227709,78 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 13259,56 грн. - заборгованість по відсоткам, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача , а питання скрутного матеріального становища відповідача може бути предметом дослідження під час розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду, яка подається окремо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 відступила від правового висновку КЦС ВС щодо можливості встановлення у кредитному договорі комісії за обслуговування кредиту, визначивши, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплати окремої комісії за користування кредитом , є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи викладене суд вважається таким що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 1 238,73 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ).

У даному випадку стягненню на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2906,50 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» () до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» ( м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) заборгованість за кредитним договором №500750237 від 21.02.2023 у розмірі 240969,34 (двісті сорок тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять грн. 34 коп.) гривень, з яких 227709,78 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 13259,56 грн. - заборгованість по відсоткам.

У стягненні заборгованості за комісією у розмірі 1238,73 гривень відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» ( м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2906,50 гривень.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне іршення складено 26.07.24.

Суддя Луняченко В. О.