Провадження № 2/127/1296/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.

за участю секретаря Поляруш І.О.,

представника позивача адвоката Путіліна Євгена Вікторовича,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

У березні 2024 із позовом до суду звернувся ОСОБА_2 , який просив встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 являється рідним дядьком ОСОБА_4 . Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 являється рідною тіткою ОСОБА_4 . Встановити факт, що ОСОБА_6 фактично вступила в управління спадковим майном (1/2 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті її рідного брата ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити факт, що ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкував 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 належну ОСОБА_3 в управління якою вступила ОСОБА_6 . Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 належної ОСОБА_7 в управління якою вступила ОСОБА_6 . Мотивував заявлені вимоги тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 були ріднити сестрою та братом. ОСОБА_6 вступила у шлюб та змінили прізвище на « ОСОБА_8 ». ОСОБА_6 та ОСОБА_3 за життя належала квартира АДРЕСА_1 загальною площею 40,43 кв.м. Так як ОСОБА_6 продовжувала проживати після смерті брата ОСОБА_3 за вище вказаною адресою, то відповідно вона прийняла його частку майна, проте до нотаріальної контори не зверталася, свідоцтва про право на спадщину не отримала. ОСОБА_6 заповіла усе належне їй майно батьку заявника. Тому батько заявника ОСОБА_4 після смерті тітки успадкував решту 1/2 частки квартири, яку він заповів заявнику.

Ухвалою суду від 05.04.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою суду від 19.04.2024 вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити із підстав наведених у позовній заяві. Пояснив, що свідок ОСОБА_9 часто хворіє і з`явитися у судове засідання не може, тому клопотання в частині її виклику просив не розглядати.

Представник відповідача при вирішенні спору покладалася на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона мати позивача. Вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_11 . Їй відомо, що дядько і тітка чоловіка ОСОБА_12 і ОСОБА_3 в свій час поміняли житло і стали жити в одній квартирі АДРЕСА_1 так як ОСОБА_13 хворів і потребував догляду . В подальшому вони приватизували квартиру. Після смерті ОСОБА_14 прожовжувала жити в квартирі таким чином фактично прийняла спадщину після см6ерті братаю Інших родичів ОСОБА_15 не мав. ОСОБА_6 зробила заповіт на ОСОБА_4 . На момент її семрті у вказній квартирі ОСОБА_16 .Мю був зареєстрований і проживав. Таким чином батько позивача прийняв спадщгу після смкрті ОСОБА_6 , а та, фактично прийнялп спадщину після смсерті свого брата ОСОБА_3 .

Суд дослідивши надані докази встановив, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Гуменне, Вороновицького району, Вінницької області, батьки - ОСОБА_17 , ОСОБА_18

ОСОБА_6 одружилася з ОСОБА_19 06.12.1963 року та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Гуменне, Вороновицького району, Вінницької області, батьки - ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали по АДРЕСА_2 з 29.11.1983 по 1995, 1996 роки відповідно.

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на праві приватної власності належала 3/25 частки будинку по АДРЕСА_2 , що включала в собі однокімнатну квартиру, зпгпльною площею 40,43 кв.м.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть. Після його смерті спадкова справа не заводилася.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть.

За життя ОСОБА_6 заповіла усе належне їй майно ОСОБА_4 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 27.08.1998 ОСОБА_4 оформив спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6

ОСОБА_4 та ОСОБА_20 є батьками заявника. ОСОБА_4 заповів усе належне йому майно синові ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.11.2020.

Заявник отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті батька.

ОСОБА_4 проживав по АДРЕСА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на решту 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 заявник отримав відмову аргументована тим, що відсутній оригінал документа, що підтверджує право власності спадкодавця та відсутності відомостей про реєстрацію права власності на земельну ділянку.

За адресою АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_21 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .

Також за вище вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_4 , проте 11.01.2021 знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин.

Із роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ст. 549 ЦК УРСР).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, заслухавши в судовому засіданні представника позивача, допитавши свідкаа та дослідивши письмові докази, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так суд встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були рідними братом та сестрою, та відповідно рідними дядьком та тіткою ОСОБА_4 . На праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належала квартира по АДРЕСА_2 , у якій вони були зареєстровані та спільно проживали. Після смерті брата ОСОБА_5 продовжувала проживати у спільній квартирі, тобто по суті вступила в управління майном. ОСОБА_5 усе належне їй майно заповіла батьку заявника, який у свою чергу заповів ОСОБА_2 . З огляду на вищевказане суд задовольняє заявлені вимоги та встановлює факт що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 являється рідним дядьком ОСОБА_4 ; що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 являється рідною тіткою ОСОБА_4 ; що ОСОБА_6 фактично вступила в управління спадковим майном (1/2 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті її рідного брата ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; що ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкував 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 належну ОСОБА_3 в управління якою вступила ОСОБА_6 . Суд визнає за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 належної ОСОБА_7 в управління якою вступила ОСОБА_6 .

Беручи до уваги клопотання позивача, суд залишає судові витрати за ним.

Керуючись ст. 4, 5, 17, 223, 264, 268, 315-319, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 являється рідним дядьком ОСОБА_4 .

Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 являється рідною тіткою ОСОБА_4 .

Встановити факт, що ОСОБА_6 фактично вступила в управління спадковим майном 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті її рідного брата ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкував 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 належну ОСОБА_3 в управління якою вступила ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 належної ОСОБА_3 в управління якою вступила ОСОБА_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Вінницька міська рада, адреса: вул. Соборна, 59, м. Вінниця.

Повний текст рішення суду складено 24.07.2024

Суддя: