Провадження №: 2/336/2545/2024
УХВАЛА

іменем України

26 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В.,

розглянувши зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про захист прав як людини, пенсіонера, інваліда, споживача електроенергії,-

встановив:

26 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про захист прав як людини, пенсіонера, інваліда, споживача електроенергії. ОСОБА_1 в зустрічній позовній заяві просить: 1) визнати позов позивача за первісним позовом не належним та відхилити його; 2) захистити його права як людини, пенсіонера, інваліда, споживача електроенергії; 3) визнати дії позивача за первісним позовом незаконними та зобов`язати його виплатити компенсацію за моральні та матеріальні збитки, завдані безпідставним звинуваченням.

24 червня 2024 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення.

Розглядаючи питання щодо можливості прийняття зустрічного позову, суд дійшов до такого висновку.

Частиною 1 ст. 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Частиною 3 статті 193 ЦПК України передбачено, що вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Суд бере до уваги, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі N 916/3245/17 викладено правову позицію за змістом якої: «Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 січня 2021 року у справі N 908/1688/20 та у постанові від 13 березня 2019 року N 916/3245/17 зазначила про те, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Положення статті 193 ЦПК України встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Задоволення зустрічного позову зазвичай повністю або частково виключає задоволення первісного позову.

Предметом спору у позові Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 є стягнення вартості не облікованої електроенергії.

За своєю суттю первісний позов є матеріально-правовою вимогою позивача до відповідача.

Первісний позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» стосується стягнення вартості не облікованої електроенергії, а предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є визнання дій позивача за первісним позовом незаконними та зобов`язання виплатити компенсацію за моральні та матеріальні збитки, завдані безпідставним звинуваченням.

Під час розгляду вказаних позовів дослідженню підлягають різні обставини та відповідні до них правовідносини, позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії та зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про відшкодування моральних та матеріальних збитків не є взаємопов`язаними в розумінні статті 193 ЦПК України.

Вивчення змісту первісного та зустрічного позову свідчить про те, що фактично вони обґрунтовані різними доказами, доданими до позовних заяв, предмет доказування є різним.

Отже, предмети первісного та зустрічного позовів є різними. Відповідно, різними є й предмети доказування за ними.

Прийняття судом та задоволення зустрічного позову не доводить відсутність у позивача підстав на задоволення первісного позову, який за наявності визначених законом підстав, також може бути задоволеним. Так само і відмова у задоволенні одного з позовів не свідчитиме про наявність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Тому ризик ухвалення суперечливих або взаємовиключних рішень в даному випадку відсутній.

За наведених обставин, у даному випадку взаємопов`язаності позовів та доцільності їх спільного розгляду немає, а об`єднання вимог за первісним та основним позовами може тільки ускладнити та затягнути розгляд справи на більш тривалий час.

Тобто відсутні встановлені процесуальним законом підстави для спільного розгляду обох позовів, і за таких обставин прийняття зустрічного позову та об`єднання його в одне провадження з первісним є недоцільним.

Таким чином, суд вважає, що в прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом необхідно відмовити, повернувши зустрічну позовну заяву відповідачу.

Суд звертає увагу, що в даному випадку права відповідача жодним чином не порушуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 185, 193, 194, 258-261, 353 ЦПК України, суд,-

постановив:

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про захист прав як людини, пенсіонера, інваліда, споживача електроенергії.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про захист прав як людини, пенсіонера, інваліда, споживача електроенергії, повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Л.В. Петренко