Справа № 953/3413/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючої судді Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судових засідань Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
24 квітня 2024 року до Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якої позивачка просить постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.07.2013 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського управління юстиції, актовий запис №644 від 12.07.2013; неповнолітнього сина ОСОБА_3 залишити проживати з батьком; неповнолітню дочку ОСОБА_4 залишити проживати з нею.
В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що 12.07.2013 вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають сина ОСОБА_3 , 2013 року народження, та доньку ОСОБА_4 , 2015 року народження. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово привели до того, що вони стали чужими людьми. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, з 30.09.2022 спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. На примирення вона не згодна, тому вважає, що шлюб необхідно розірвати.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 24.04.2024 позовну заяву передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.04.2024 витребувано з Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, інформацію стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15.05.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей - залишено без руху, встановлено строк 7 (сім) діб з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
28.05.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 на усунення недоліків позовної заяви, зі змісту якої, зокрема вбачається, що станом на 28.05.2024 між нею та відповідачем в мирному порядку вирішено питання щодо проживання та виховання їх спільних дітей, тому спору з цього приводу в них немає.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.05.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивачка у судове засідання, яке призначене на 18.07.2024, не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом у встановленому законом порядку. Позивачкою ОСОБА_1 подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання, яке призначене на 18.07.2024, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку. Відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.07.2013, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено шлюб, зареєстрований 12 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №644. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 .
Сторони мають спільних дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зазначений факт підтверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.05.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №546, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 24.10.2013, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1411, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Відповідно до частини 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України ).
Згідно із статтею 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.
Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, разом не проживають.
Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей, суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, та визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд залишає позивачці ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_6 .
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Частиною 2 статті 142 передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З огляду на зазначене, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України, частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 605,60 гривень.
Керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 12 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №644.
Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_6 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя - С.М. Лисиченко