Провадження № 2/947/491/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (довідка на постійне місце проживання ІН № НОМЕР_2 ), Публічного акціонерного товариства Національна компанія «Страхова компанія «Оранта» ( ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 07.08.2023 , в інтересах ОСОБА_1 , звернувся його представник адвокат Козак Алла Вікторівна, із позовом до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства Національна компанія «Страхова компанія «Оранта» ( скорочене СК « Оранта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Згідно заяви від 24.04.2024 , позивач просить суд стягнути з СК Оранта суму страхового відшкодування у розмірі 15 024,33 грн., стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 14 375,26 грн та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн, а також стягнути судові витрати у вигляді оплати експертного дослідження у розмірі 4 000 грн та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_3 05.05.2023 , було пошкоджено транспортний засіб HYUNDAI 130, р/н НОМЕР_3 , який належить позивачу, та сума матеріальної шкоди, визначеної під час експертного дослідження експертом ОСОБА_4 22.05.2023 , складає 142 056,03 грн, як різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП у 277 128,22 грн та після ДТП у розмірі 135 072,19 грн. грн.

Незважаючи на узгоджену із СК «Оранта» суму страхового відшкодування у розмірі 127 680,77 грн фактично страховою компанією було сплачено лише 112 656,44 грн., тому різниця між сумою страхового відшкодування та фактично сплаченою страховою компанією сумою , у розмірі 15 024,33 грн підлягає стягненню з СК «Оранта», а сума шкоди, яке не покривається страховим відшкодуванням із особи винної у причинені шкоди. Також фактом пошкодження транспортного засобу , необхідності зміни звичайного життєвого ритму та моральних страждань пов`язаних із фактичним знищенням транспортного засобу, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка у розмірі 50 000 грн підлягає, на думку представника позивача, стягненню з особи винної у дорожньо-транспортної пригоді.

У письмовому відзиві , наданим до суду 28.09.2023, представник СК «Оранта» заперечує проти задоволення позову та наполягає на тому, що внаслідок ДТП , яке сталось 05.05.2023 року, потерпілої особі 05.07.2023 було виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 112 656,44 грн., яка було розрахована на підставі звіту складеного на замовлення страхової компанії, а тому будь-які інші вимоги до СК «Оранта» не відповідають нормам закону та усталеної судової практики Верховного суду.

У відзиві, який надійшов до суду 12.10.2023, представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Смирнов А.Ію. зазначив про заперечення щодо задоволення позовних вимог у наслідок недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог та заявив клопотання про призначення у справі судової авто-технічної експертизи оцінки матеріальної шкоди, завданої позивачу.

Суд, ухвалою від 30.01.2024 відмовив у призначення у справі судової авто-технічної експертизи у звязку із тим, що в якості доказів стороною позивача була надано висновок експерта №88-23 від 22.05.2023, а тому при неповноті експертного дослідження відповідач має заявляти клопотання про призначення додаткової експертизи а при незгоді із висновком експерта по суті заявити обґрунтоване клопотання про призначення повторної експертизи.

Як встановлено судом 05.05.2023 , близько о 09630 годин, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом BMW 116D, р/н НОМЕР_4 , рухаючись по вул Люстдорфська дорога в м. Одесі, на регульованому перехресті розташованому напроти будинку 121/1, в порушення п.п.12.1, 8.7.3е Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив виїзд на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору та допустив зіткнення з транспортним засобом HYUNDAI 130, р/н НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою від 31.05.2023, винесеною Київським районним судом м. Одеси у справі №947/15870/23 саме ОСОБА_3 визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП, яке призвело до дорожньо-транспортної пригоди ( а/с 15).

У відповідності до вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили, є обов`язковою для суду , що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова з питань чи мали місця ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином не потребує додатковому доказуванню, що саме ОСОБА_3 є особою винною у дорожньо-транспортної пригоді, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб позивача.

На момент ДТП цивільна-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у СК «Оранта» , що підтверджується як наявним полісом №АТ/3752718 ( а/с 65) , згідно якого розмір страхового відшкодування матеріальної шкоди яке підлягає страховому відшкодуванню, визначено у розмірі 160 000 грн.

Відповідно до розміру страхового відшкодування узгодженого 06.06.2023 між СК Оранта та ОСОБА_1 (а/с 66) , страхова компанія зобов`язалась здійснити виплату у розмірі 127 680,77 грн., але згідно розрахунку страхового відшкодування від 29.05.2023 сума страхового відшкодування була визначена у розмірі 112 656,44 грн на підставі звіту №24705, виготовленому ТОВ « СЗУ України» на прохання СК «Оранта» ( а/с 112) за змістом якого вартість транспортного засобу позивача на момент ДТП складала 230 680,11 грн., а вартість відновлюваного ремонту складає 428 754,38 грн., що робить недоцільним відновлювання транспортного засобу, тому матеріальна шкоди відрахована як вартість транспортного засобу до ДТП, із застосування до вартості 70% коефіцієнт технічного зносу. Відповідно до звіту № 24705/1 від 22.06.2023 вартість транспортного засобу після ДТП визначена у 115 523,70 грн., а тому з урахуванням франшизи у розмірі 2500 грн., і була встановлена страховою компанією розмір страхового відшкодування як різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та після із відрахуванням розміру франшизи.

05.07.2023 СК «Оранта» була здійснена виплата позивачу страхове відшкодування у розмірі 112 656,44 грн., шляхом перерахування коштів на рахунок позивача в АТ « Універсал Банк».

Згідно висновку №88-23 експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу HYUNDAI 130, р/н НОМЕР_3 , складеного 22.05.2022 експертом Крутих Є.О. на підставі заяви ОСОБА_5 , вартість транспортного засобу до ДТП, яке сталось 05.05.2023, визначено, з урахування зносу 0,7, у розмірі 277 128,22 грн., вартість відновлюваного ремонту встановлено у розмірі 142 056,03 грн., що визначає недоцільність відновлювання транспортного засобу, а вартість транспортного засобу після ДТП визначена о 135 072,19 грн ( а/с 17).

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини пов`язані із відшкодуванням шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди врегульовано Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ), а питання страхового відшкодування вищевказаної шкоди також Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону № 1961-IV визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У даному випадку суд приймає до уваги, що ліміт страхового відшкодування визначений полісом встановлений у розмірі 160 000 гривень, а розмір матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу позивача, та розрахований у відповідності до вимог Закону № 1961-IV, з урахуванням фізичного зносу, згідно експертного висновку, визначено як різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та вартістю транспортного засобу після ДТП встановлено у сумі 142 056,03 грн., а тому саме вказана сума матеріальної шкоди повинна бути відшкодована потерпілої особи, як ефективний спосіб захисту її прав.

Суд також приймає до уваги, що згідно наданого стороною позивача ( потерпілої сторони ) висновку експертного дослідження встановлено що реальний розмір збитків перевищує вартість транспортного засобу на момент ДТП, а тому при визначенні розміру шкоди враховує позицію Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ , визначену у постанові №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно висновку якого у п. 15 якого зазначено : «Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Посилання представника СК «Оранта» на розмір матеріальної шкоди встановлений згідно звіту не приймається судом як належний доказ розміру страхового відшкодування.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна ( абзац другий пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV).

У даному випадку, згідно акту узгодження від 06.06.2023 укладеному між СК Оранта та ОСОБА_1 , страхова компанія зобов`язалась здійснити погоджену виплату у розмірі 127 680,77 грн.

Зміни даної узгодженої суми без окремого експертного висновку ( що не було здійснено страховою компанією) не може відбуватись одноособово, без повідомлення про скасування узгодження, тому суд вважає доведеним позовні вимоги щодо стягнення зі страхової компанії на користь позивача різницю між фактично сплаченою сумою страхового відшкодування та узгодженою сумою.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

«Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням».

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19) підстав відступати від яких колегія суддів не вбачає.

У даному випадку узгоджена сума страхового відшкодування у розмірі 127 680,77 грн., менш ніж сума заподіяної матеріальної шкоди яка визначена, згідно експертного висновку у 142 056,03 грн., тому різниця між даними сумами у розмірі 14 375,26 грн підлягає стягненню з особи, винної у заподіянні шкоди, а саме з ОСОБА_6 .

Що стосується моральної шкоди, то суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У даному випадку суд, приходить до висновку, що сам факт заподіяння шкоди власності пов`язаним з протиправними ( необережними ) діями відповідача є таким що спричиняє власнику моральні страждання, однак з урахуванням заявлених вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., суд вважає що вказані вимоги є значно завищеними та їх значний розмір не доведений під час розгляду справи, тому критеріям справедливості та співмірності при визначенні розміру моральної шкоди буде відповідати розмір у 5 000 гривень, який повинно бути стягненим з відповідача ОСОБА_3 , як особи винної у заподіянні шкоди.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ).

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, суд вважає що судові витрати понесені на проведення експертного дослідження у загальному розмірі 4 000 грн, підлягають стягненню з СК « Оранта» у розмірі 2040 грн., а с ОСОБА_3 у розмірі 1960 грн.

Водночас витрати , пов`язані із сплатою судового збору, підлягають стягненню , пропорційно задоволеним вимогам, з СК «Оранта» у розмірі 370,20 грн., а з ОСОБА_3 у розмірі 355,70 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (довідка на постійне місце проживання ІН № НОМЕР_2 ), Публічного акціонерного товариства Національна компанія «Страхова компанія «Оранта» () про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна компанія «Страхова компанія «Оранта» ( м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) суму страхового відшкодування у розмірі 15024,33 ( п`ятнадцять тисяч двадцять чотири грн. 33 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка на постійне місце проживання ІН № АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 14375,26 ( чотирнадцять тисяч триста сімдесят п`ять грн.. 26 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка на постійне місце проживання ІН № АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) грошові кошти у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч грн..00 коп.) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка на постійне місце проживання ІН № АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) витрати за проведення експертно-товарознавчого дослідження у розмірі 1960,00 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна компанія «Страхова компанія «Оранта» ( м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) витрати проведення експертно-товарознавчого дослідження у розмірі 2040,00 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна компанія «Страхова компанія «Оранта» ( м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_5 АДРЕСА_3 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 370,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка на постійне місце проживання ІН № АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 355,70 гривень.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 25.07.2024.

Суддя Луняченко В. О.