Справа № 398/3823/22
Номер провадження 2/570/66/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

представника позивачки - адвоката Віднік А.М.

представника відповідача - адвоката Зражевської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу ними за спільні сімейні кошти 13 лютого 2017 року було придбано садовий (дачний) будинок та земельну ділянку площею 0,0252 га, 09 січня 2018 року - земельну ділянку площею 0,0049 га, в жовтні 2021 р. - легковий автомобіль "HONDA CR-V". Дане майно являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Після розірвання шлюбу сторони не досягли між собою згоди щодо поділу зазначеного майна, а тому позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на: 1/2 частину садового (дачного) будинку, 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0252 га, 1/2 частину земельну ділянку площею 0,0049 га та 1/2 частину легкового автомобіля "HONDA CR-V". Судові витрати стягнути з відповідача.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.11.2022 року справа була направлена для розгляду за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 16.01.2023 р. справа була прийнята до провадження судді Красовського О., та призначена до підготовчого судового засідання на 09.02.2023 р.

29.12.2022 р. надійшло клопотання ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами справи.

28.02.2023 р. надійшли клопотання від представника позивачки - адвоката Єременко І.В. про участь у справі в режимі відеоконференції.

06.03.2024 р. представник відповідача - адвокат Зражевська Я.О. подала до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09.03.2023 р. доручено Уманському міськрайонному суду Черкаської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції в приміщені цього суду для участі представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Єременко І.В. в судовому засіданні.

13.03.2023 року на електронну адресу суду адвокатом Єременко І.В. надіслано відповідь на відзив.

13.03.2023 року на електронну адресу суду адвокатом Єременко І.В. надіслано заяву про уточнення позовних вимог.

13.03.2023 р. представник відповідача - адвокат Зражевська Я.О. подала до суду клопотання щодо надання додаткового строку для подання доказів.

13.03.2023 р. представник відповідача - адвокат Зражевська Я.О. подала до суду клопотання про витребування доказів.

13.03.2023 р. справа відклалася.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13.03.2023 р. доручено Уманському міськрайонному суду Черкаської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції в приміщені цього суду для участі представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Єременко І.В. в судовому засіданні.

20.03.2023 року адвокатом Єременко І.В. подано заяву про уточнення позовних вимог.

20.03.2023 року адвокатом Єременко І.В. подано відповідь на відзив.

03.04.2023 р. представник відповідача - адвокат Зражевська Я.О. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

04.04.2023 р. справа відклалася за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04.04.2023 р. доручено Уманському міськрайонному суду Черкаської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції в приміщені цього суду для участі представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Єременко І.В. в судовому засіданні.

06.04.2023 р. представник відповідача - адвокат Зражевська Я.О. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

03.05.2023 р. справа відклалася за клопотанням представника відповідача.

09.06.2023 р. адвокат Віднік А.М. подала до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

15.06.2023 р. позивачкою подано клопотання про зміну предмета позову.

29.06.2023 р. представник позивачки подала клопотання про проведення судової товарознавчої експертизи.

29.06.2023 р. справа відклалася.

13.07.2023 року представник відповідача - адвокат Зражевська Я.О. подала до суду клопотання про долучення доказів. До матеріалів справи долучено, висновок експертного дослідження від 29.04.2022 року № ЕД-19/118-22/3337-АВ з відомостями, щодо розміру завданих збитків в наслідок ДТП спірного автомобіля.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13.07.2023 р. у справі призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Рівненському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України в Рівненській області.

04.08.2023 року матеріали справи скеровано до Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Рівненській області для проведення експертизи.

18.08.2023 року з Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Рівненській області на адресу суду надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів для виконання судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19.10.2023 р. у справі було роз`яснено ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 13 липня 2023 року, щодо порядку виконання експертизи.

06.12.2023 року на адресу суду надійшло з Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Рівненській області повідомлення про неможливість проведення експертизи, та були повернуті матеріали справи.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07.12.2023 р. провадження у справі відновлено, справу призначено до судового розгляду.

17.01.2024 р. справа відклалася.

11.03.2024 р. справа відклалася через неявку позивачки.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19.04.2024 р. у задоволенні клопотання адвоката Зражевської Я.О. про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19.04.2024 р. підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

15.05.2024 р. представник відповідача - адвокат Зражевська Я.О. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

16.05.2023 р. справа відклалася за клопотанням представника відповідача.

Відповідач подав відзив.

Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частини, по кожному об`єкту нерухомого та рухомого майна, що є предметом спору згідно позову. Відповідач з позицією позивачки не згідний. Вказує, що автомобіль «HONDA CR-V» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) номер кузова - НОМЕР_2 , 2011 року випуску, про який зазначає позивачка у позові, відповідно до чинного законодавства відносяться до категорії неподільних речей, і у таких випадках така річ може бути присуджена лише в порядку ч. 2 ст. 71 СК України одному із подружжя. Крім того, автомобіль «HONDA CR-V» не перебуває у власності відповідача з 27.01.2022 року. В тому числі, позивачкою не правильно вказано вартість спірного автомобіля на момент його придбання. Також зазначає, що позивачка не відобразила у позові всього набутого під час шлюбу майна, однак продовжує ним користуватися. Зважаючи на наведене просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачка та відповідач на розгляд справи не з`явилися. Згідно заяв, просять справу розглядати без їх участі.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позов з підстав, що в ньому зазначені з урахуванням заяви про зміну предмета спору (а.с. 127-128). Просила позов задоволити та визнати за позивачкою право власності на 1/2 частини майна, яке було сторонами придбане в шлюбі. Щодо автомобіля, то просить стягнути з відповідача на користь позивачки 1/2 його вартості. При цьому надали довідку про ринкову вартість автомобіля (а.с. 21), яка складає 461853,40 грн.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала. В задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Додала, що автомобіль був у ДТП, його вартість знизилася, тому просить врахувати зазначену обставину і визначити вартість автомобіля наступним чином: згідно акту технічного стану його вартість складає 93300 грн. (а.с. 60), від цієї суми слід відняти майнові втрати після ДТП (31422,51 грн., а.с. 145), що дорівнює 61877,49 грн., і 1/2 від цієї суми підлягає сплаті відповідачем на користь позивачки, тобто 30938,75 грн. Щодо судових витрат, то вважає їх надмірно сплаченими та завищеними, а тому відповідач не погоджується їх відшкодовувати на користь позивачки.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом, позиція сторін.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2015 року (а.с. 9).

Шлюб був розірваний на підставі рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12.09.2022 року (а.с. 11-12).

Під час шлюбу ними за спільні сімейні кошти 13 лютого 2017 року сторонами було придбано садовий (дачний) будинок будинку АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0252 га за адресою: «Волошковий» масив, будинок 3в, на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер :05:022:0869, цільове призначення: для індивідуального садівництва, відповідно до договору купівлі-продажу від 13.02.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 13, а.с. 13 зворотна сторона).

09 січня 2018 року за спільні сімейні кошти сторонами було придбано земельну ділянку площею 0,0049 га, що розташована на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер :05:022:0157, цільове призначення: для індивідуального садівництва, відповідно до договору купівлі-продажу від 09.01.2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 15, а.с. 15 зворотна сторона).

В жовтні 2021 року за спільні сімейні кошти сторонами придбано транспортний засіб - легковий автомобіль HONDA CR-V, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , 2011 року випуску.

Вартість такого автомобіля складає 461853,40 грн. (а.с. 21).

Позивачка зазначає, що зазначене майно було придбане у шлюбі, тому вона просить його поділити з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с. 127-128).

Представник відповідача зазначає, що у сторін є й інше майно, яке було придбане під час шлюбу, і про яке змовчує позивачка. Так, відповідач залишив позивачці 20 000 доларів США, меблі, товари для продажу (на суму 50 000 грн.), холодильник та пральна машинка (30 000 грн.). Автомобіль потрапив у ДТП, його вартість знизилася, тому слід визначити вартість автомобіля згідно акту технічного - 93300 грн., від цієї суми відняти втрати після ДТП - 31422,51 грн., і 1/2 цієї суми підлягає сплаті відповідачем на користь позивачки, що складає 30938,75 грн. Додала, що позивачка не дбала про спільний добробут сім`ї, зраджувала у подружньому житті, а тому з урахуванням наведеного та положень ст. 70 СК України просить відмовити у задоволенні позову.

Положення законодавства, яке застосовує суд.

Вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях акцентував увагу на критеріях віднесення майна до спільної сумісної власності. Зокрема, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, а й спільною участю коштами або працею в набутті. Отже, застосовуючи ст.60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно суд повинен установити не лише факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Також слід врахувати критерії, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності. Такими є: час набуття майна; кошти, за які воно було набуте (джерело набуття); мета придбання, яка дозволяє надати майну правовий статус спільної власності подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, об`єкти нерухомого майна а також автомобіль були набуті сторонами під час шлюбу, мета придбання для спільного користування в інтересах сім`ї, а джерелом набуття цього майна були кошти та праця обох сторін позову, які на час придбання зазначених об`єктів майна були однією сім`єю.

Позивачка та її представник зазначили про те, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Про протилежне не довів відповідач та його представник.

Тому у суду немає підстав вважати, що будинок, дві земельні ділянки та автомобіль не належить до спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За наведеного частки спірного майна дружини та чоловіка є рівними, інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Суд не знаходить підстав для відступлення від рівності часток подружжя.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування).

Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки, коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

Під час розгляду справи не було встановлено, що позивачка не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї; приховала, знищила чи пошкодила спільне майно; витрачала його на шкоду інтересам сім`ї.

Під час розгляду справи не було встановлено, що відповідач залишив позивачці грошові кошти у сумі 20 000 доларів США, меблі, товари для продажу на суму 50 000 грн., холодильник та пральну машинка вартістю 30 000 грн.

Висновки суду.

За результатами розгляду справи у суду наявні підстави ухвалити рішення про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину нерухомого майна. При цьому право власності відповідача на 1/2 частину нерухомого майна припиняється, оскільки за ним була зареєстрована ціла частка на спірне майно.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки 1/2 частини вартості автомобіля, то такий спосіб захисту права позивачки є належним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс2) зауважила, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте в шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи в суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Позивачка не претендувала на те, щоб залишити автомобіль собі, припинивши право відповідача на частку в праві спільної сумісної власності з компенсацією йому за цю частку. Вона, навпаки, дала згоду на те, щоб отримати грошову компенсацію за її частку в праві спільної сумісної власності на автомобіль від відповідача. Тому вимога про стягнення такої компенсації не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду. Підтвердження платоспроможності такого відповідача законодавство України не вимагає. Факт відсутності у відповідача коштів для одномоментної виплати компенсації позивачеві сам собою не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати. Згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом ч. 4 ст. 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом ч. 2 ст. 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки в неподільній речі (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105325146).

Автомобіль є неподільною річчю, на даний час він не перебуває у власності відповідача, оскільки він провів його відчуження.

Щодо розміру грошової компенсації за автомобіль, то вона має складати 230 926 гривень 70 копійок. У матеріалах справи наявна довідка оцінювача ОСОБА_4 щодо середньої ринкової вартості автомобіля станом на 30.06.2022 року 461853,40 грн.

Суд вважає, що саме із цієї суми слід визначити 1/2 частину вартості майна, та стягнути її з відповідача на користь позивачки.

Відповідач та його представник заперечували щодо цієї вартості майна, просили суд призначити експертизу. Суд таке клопотання задоволив, проте відповідачем не був наданий автомобіль для огляду експертом. Тобто відповідач ухилився від виконання експертизи.

Сторонам роз`яснювалися положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, згідно якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Представник відповідача пояснила, що автомобіль перебуває в іншій області, там ідуть бойові дії, тому ризиковано прибути у цю область щоб перегнати цей автомобіль до м. Рівне.

Суд зауважує, що доказів того, що саме за місцем знаходження спірного автомобіля проходять бойові дії - не було надано.

Очевидно, відповідач мав змогу за власною ініціативою замовити проведення експертизи, надати автомобіль для огляду експерту за місцем його знаходження, та представити суду висновок експертизи. Але такою можливістю відповідач не скористався.

Тому судом не приймаються доводи представника відповідача про те, що вартість 1/2 частини автомобіля складає 30 938,75 грн.

Щодо розподілу судових витрат.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

За положеннями цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою був сплачений судовий збір у розмірі 4427 грн.93 коп., що складає 1% від вартості майна, щодо якого були заявлені позовні вимоги (як про це зазначено у Законі України «Про судовий збір»).

Суд дійшов висновку про задоволенні позову, тому понесені позивачкою судові витрати у виді судового збору повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивачки у сумі 4427 грн.93 коп.

Суд не може зменшити судові витрати у виді судового збору у разі повного задоволення позовних вимог.

Тому доводи представника відповідача про те, що судові витрати є непропорційними чи надмірно сплаченими позивачкою, не знайшли свого підтвердження.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини садового (дачного) будинку АДРЕСА_1 (загальна площа будинку 142,4 кв.м, складові частини об`єкта нерухомого майна: свердловина 1, септик 1/2ІІ, септик 1/2ІІІ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0252 га, що розташована у масиві «Волошковий», будинок 3в, на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер :05:022:0869, цільове призначення: для індивідуального садівництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0049 га, що розташована на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер :05:022:0157, цільове призначення: для індивідуального садівництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 230 926 гривень 70 копійок (двісті тридцять тисяч дев`ятсот двадцять шість гривень 70 копійок) - вартості 1/2 частини транспортного засобу легкового автомобіля "HONDA CR-V", державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , 2011 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4427 грн.93 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканка: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований: АДРЕСА_3 ; проживає: АДРЕСА_2 ).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 19 липня 2024 року.