Справа № 454/4409/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

10 липня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокаль цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав та призначення піклувальника,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом та просять позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 та призначити її піклувальником останнього.

Свої вимоги мотивують наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_4 , який самостійно виховував свого сина ОСОБА_3 .

Відповідачка не приймає участі у вихованні сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, стан здоров`я, не бачиться з ним, не цікавиться ним взагалі.

Дитина постійно проживає з позивачкою, вона його виховує і утримує, займається його лікуванням та освітою, створила повноцінні умови проживання.

Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач в судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дитини.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення.

Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком є ОСОБА_4 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), матір`ю - ОСОБА_2 , що встановлено з свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть.

Із свідоцтв про народження встановлено, що ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_1 є рідними братом та сестрою.

З актів від 20.09.2023р., висновку про стан здоров`я від 10.10.2023р., характеристики №74 від 05.09.2023р. встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 , яка є здоровою, позитивно характеризується за місцем проживання,

Відповідно до висновку про стан здоров`я від 10.10.2023р., характеристики від 05.09.2023р., ОСОБА_3 є здоровим, навчається в КЗ ЛОР «Сокальська загальноосвітня санаторна школа І-ІІІ ступенів імені Т.Шевченка», забезпечений необхідним для навчання, його вихованням і навчанням займається тітка ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В свою чергу, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, мати неповнолітньої дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавляться потребами дитини, не займається забезпеченням розвитку дитини та матеріально не забезпечує неповнолітнього сина та взагалі відсутня в його житті, з огляду на що орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення останнього батьківських прав (рішення №428 від 22.12.2023р.).

За таких обставин, з метою захисту інтересів дитини, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її неповнолітнього сина.

Відповідно до ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Так, згідно ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.244 СК України піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

З урахуванням того, що батько дитини помер, а мати ухиляється від участі у вихованні дитини, при цьому неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою, орган опіки та піклування дійшов висновку, що остання може бути його піклувальником і судом не встановлено перешкод для призначення її піклувальником дитини, суд дійшов до висновку, що слід також встановити піклування над неповнолітньою дитиною призначивши його піклувальником позивачку, яка є його тіткою.

Крім цього, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, суд зобов`язаний вирішити питання про стягнення аліментів з відповідачки на неповнолітню дитину, незважаючи на те, що така вимога відсутня в позовній заяві.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких підстав, з врахуванням положень ст.ст.181-184 СК України, суд дійшов висновку про необхідність призначити аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір буде відповідати мінімальним споживчим потребам дитини.

Оскільки позивачка відмовляється від отримання аліментів, такі слід перераховувати на особистий рахунок дитини.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір за вимоги про позбавлення батьківський прав і призначення опіки, стягнення аліментів в сукупному розмірі 3220,80грн. (3 х 1073,60грн.).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , року народження, батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначивши його піклувальником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з 12.10.2023р. і до досягнення дитиною повноліття, з перерахуванням грошових коштів на особистий рахунок дитини.

Зобов`язати ОСОБА_1 в місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок ОСОБА_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 3220 (три тисячі двісті двадцять)грн. 80коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою до Сокальського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або двадцяти днів з дня отримання копії рішення, якщо воно не було вручене в день його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області, , місцезнаходження: вул.Шептицького,44, м.Сокаль, Червоноградський район, Львівська область.

Головуючий: М. Я. Адамович