Справа № 343/761/23
Провадження № 22-ц/4808/920/24
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Гудяк Х.М.

з участю ОСОБА_1 його представника адвоката Кобилинець Т.В.

представника ПАТ «Укрнафта» Малети А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду від 17 квітня 2024 року, постановлене в складі судді Андрусіва І.М. в м. Долина, повний текст складено 19 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання протиправним та скасування наказу про застосування заходів стягнення у вигляді звільнення та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» ( далі ПАТ «Укрнафта») про визнання протиправним та скасування наказу про застосування заходів стягнення у вигляді звільнення та поновлення на роботі.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що він працював на посаді майстра з ремонту устаткування НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта». Наказом від 05.02.2021 №284-к «Про затвердження акту простою», йому було встановлено початок простою з 16.02.2021. Наказом №286-к від 05.02.2021 внесено зміни у наказ №2294-к від 01.12.2020 та у зв`язку із його перебуванням у відпустці, зважаючи на зміну дати фактичного вивільнення працівників, п. 1 наказу викладено у такій редакції: «Виключити із штатного розпису керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців НГВУ «Долинанафтогаз» з дня, наступного після переведення працівників на іншу роботу або його звільнення з роботи (припинення трудового договору) посаду - майстра з ремонту устаткування, прокатно - ремонтний цех електрообладнання та електрозабезпечення». Наказом від 30.05.2022 №23 «Про зміни в організаційній структурі» в Качанівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта» з 01.06.2022 створено «Сектор по ліквідації наслідків військових дій», чисельністю 8 чоловік. Розпорядженням ПАТ «Укрнафта» від 29.06.2022 №56Р «Про організаційні заходи щодо ліквідації наслідків бойових дій на Качанівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта»» зобов`язано керівників структурних одиниць провести аналіз працівників, які перебувають у довготривалих простоях та не задіяні у виробничо - господарській діяльності структурної одиниці. Управління по роботі з персоналом зобов`язано на підставі поданих списків підготувати розпорядження про направлення працівників на медичний огляд з метою визначення їх придатності до проведення робіт з ліквідації наслідків бойових дій. Зазначає, що розпорядження ПАТ «Укрнафта» від 15.09.2022 №86Р «Про проходження медичного огляду» та наказ НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 18.11.2022 №1235-к «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни», якими його направлено на медичний огляд і застосовано до нього стягнення у вигляді догани, оскаржувались ним у судовому порядку.

07 грудня 2022 року НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» видано розпорядження №12Р «Про проходження медичного огляду», яким його (майстра з ремонту устаткування) зобов`язано пройти медичний огляд за професією розподілювач робіт. Однак із ознайомленням з умовами праці на даній посаді йому було відмовлено. 08.12.2022 він пройшов медогляд, за результатами якого, медичним висновком від 15.12.2022, його було визнано придатним до роботи за професією розподілювач робіт без шкідливих та небезпечних факторів праці за умови відсутності чинного листка непрацездатності.

21 грудня 2022 року ПАТ «Укрнафта» прийнято наказ №1998-к про переведення його з 02.01.2023 з посади майстра з ремонту устаткування на посаду розподілювача робіт сектору по ліквідації наслідків військових дій Качанівського ГПЗ. З даним наказом він не погодився, не був ознайомлений з умовами праці та посадовою інструкцією. Тобто, його було переведено на роботу по ліквідації наслідків бойових дій з підвищеним ризиком без його згоди.

У зв`язку із його непрацездатністю у вказаний вище наказ було внесено зміни, а саме змінено дату переведення з 02.01.2023 на «з шостого робочого дня після дня закриття листка непрацездатності». 28.01.2023 він звертався до відповідача із заявою про надання відпустки, однак через його тимчасову непрацездатність у наданні відпустки було відмовлено. Пізніше він знову захворів, у зв`язку із чим, 30.01.2023 ПАТ «Укрнафта» було знову внесено зміни до наказу про його переведення. 16.02.2023 він повторно звертався до відповідача про надання йому щорічної відпустки, а 21.02.2023 ним було надана відповідачу пояснювальна записка.

Однак, не зважаючи на його заперечення, 23.02.2023 наказом НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» було видано наказ №180-к «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни», яким до нього застосовано стягнення у вигляді звільнення з роботи 24.02.2023, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вказує, що за станом здоров`я він не міг і не може виконувати роботу на посаді розподілювача робіт Качанівського ГПЗ, а тому вважає накази про переведення його на іншу посаду та звільнення є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Окрім цього, зазначає, що наказ від 23.02.2023 прийнятий щодо майстра з ремонту устаткування, хоча наказом від 08.06.2022 №940-к з 20.06.2022 його було переведено на посаду підсобного робітника Качанівського ГПЗ.05.02.2021 №284-к «Про затвердження акту простою», йому було встановлено початок простою з 16.02.2021. Наказом №286-к від 05.02.2021 внесено зміни у наказ №2294-к від 01.12.2020 та у зв`язку із його перебуванням у відпустці, зважаючи на зміну дати фактичного вивільнення працівників, п. 1 наказу викладено у такій редакції: «Виключити із штатного розпису керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців НГВУ «Долинанафтогаз» з дня, наступного після переведення працівників на іншу роботу або його звільнення з роботи (припинення трудового договору) посаду - майстра з ремонту устаткування, прокатно - ремонтний цех електрообладнання та електрозабезпечення». Наказом від 30.05.2022 №23 «Про зміни в організаційній структурі» в Качанівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта» створено з 01.06.2022 «Сектор по ліквідації наслідків військових дій», чисельністю 8 чоловік. 07 грудня 2022 року НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» видано розпорядження №12Р «Про проходження медичного огляду», яким його (майстра з ремонту устаткування) зобов`язано пройти медичний огляд за професією розподілювач робіт. Однак із ознайомленням з умовами праці на даній посаді йому було відмовлено. 08.12.2022 він пройшов медогляд, за результатами якого, медичним висновком від 15.12.2022, його було визнано придатним до роботи за професією розподілювач робіт без шкідливих та небезпечних факторів праці за умови відсутності чинного листка непрацездатності. Наказом №1998-к ПАТ «Укрнафта» від 21 грудня 2022 року переведено його з 02.01.2023 з посади майстра з ремонту устаткування на посаду розподілювача робіт Сектору по ліквідації наслідків військових дій Качанівського ГПЗ. З даним наказом він не погодився, не був ознайомлений з умовами праці та посадовою інструкцією. Тобто, його було переведено на роботу по ліквідації наслідків бойових дій з підвищеним ризиком без його згоди. У зв`язку із його непрацездатністю у вказаний вище наказ було внесено зміни, а саме змінено дату переведення з 02.01.2023 на «з шостого робочого дня після дня закриття листка непрацездатності». 28.01.2023 він звертався до відповідача із заявою про надання відпустки, однак через його тимчасову непрацездатність у наданні відпустки було відмовлено. Пізніше він знову захворів, у зв`язку із чим, 30.01.2023 ПАТ «Укрнафта» було знову внесено зміни до наказу про його переведення. 16.02.2023 він повторно звертався до відповідача про надання йому щорічної відпустки, а 21.02.2023 ним було надана відповідачу пояснювальна записка. Однак, не зважаючи на його заперечення, 23.02.2023 наказом НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» було видано наказ №180-к «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни», яким до нього застосовано стягнення у вигляді звільнення з роботи 24.02.2023, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказує, що за станом здоров`я він не міг і не може виконувати роботу на посаді розподілювача робіт Качанівського ГПЗ, а тому вважає накази про переведення його на іншу посаду та звільнення є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Окрім цього, зазначає, що наказ від 23.02.2023 прийнятий щодо майстра з ремонту устаткування, хоча наказом від 08.06.2022 №940-к з 20.06.2022 його було переведено на посаду підсобного робітника Качанівського ГПЗ. Просить визнати протиправним та скасувати наказ ПАТ «Укрнафта» від 21.12.2022 №1998-к про переведення його на іншу роботу (зі змінами від 02.01.2023 та від 30.01.2023); визнати протиправним та скасувати наказ НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 23.02.2023 №180-к «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни»; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та понесені судові витрати.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», про визнання протиправним та скасування наказу про застосування заходів стягнення у вигляді звільнення та поновлення на роботі відмовити..

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції належним чином не досліджувались характеристики умов праці, результатів атестації робочого місця та робочої інструкції розподілювача робіт, стан його здоров`я. Не було досліджено питання щодо виконання розподілювачем робіт із шкідливими чи небезпечними умовами праці. Так, в медичному висновку зазначено хірургом про необхідність стаціонарного лікування, невропатологом - про санаторно-курортне лікування. Однак, терапевт медсанчастини НГВУ «Долинанафтогаз» без заключення кардіолога, дала заключення здоровий, хоча після цього він був на обстеженні в обласному кардіоцентрі де після обстежения дали медичний висновок про необхідність обов`язкового стаціонарного лікування. Медичною комісією 15.12.2022 року затверджено медичний висновок про те, що він придатний до роботи за професією розподілювач робіт без шкідливих та небезпечних факторів праці за умови відсутності чинного листка непрацездатності. Направлення на обов`язковий попередній медичний огляд працівника мені видано відповідно до п.2.4 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженим наказом МОЗ N246 від 21.05.2007 року, яким передбачено, що саме під час прийняття на роботу в разі переведення на іншу важку роботу, роботу із шкідливими чи небезпечними умовами праці роботодавець повинен видати направлення на обов`язковий попередній медичний огляд працівника за формою, зазначеною в додатку 3. Робота на посаді розподілювача робіт Качанівського ГТЗ, на яку його переведено, є важкою роботою або роботою із шкідливими чи небезпечними умовами праці. За станом здоров`я він не може виконувати роботу на посаді розподілювача робіт Качанівського ГПЗ, а тому наказ від 21.12.2022 N61998-к «Про переведення на іншу роботу» (зі змінами віл 02.01.2023 та 30.01.2023) є незаконним та виданим з порушення прав та чинного законодавства. Окрім того, суд першої інстанції не дав належну оцінку свідченням операційного менеджера НГВУ «Долинанафтогаз», який підтвердив, що на 04.11.2022 року всі роботи по ліквідації наслідків бойових дій на Качанівському ГПЗ були завершені спеціалізованими підрозділами МНС, а тому і не може бути якогось ступня тяжкості вчиненого проступку і тим більше заподіяної шкоди. Вказує, що з Качанівським ГПЗ він в трудових відносинах не перебуває, трудового договору, як підсобний працівник, розподілювач робіт з цим підприємством я не укладав. В трудовій книжці немає жодного запису про переведення на посаду розподілювача робіт. Наказ No1998-К від 21.12.2022 року, які стосувалися безпосередньо працівника НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», про переведення на іншу роботу виданий заступником голови правління, у якої не було на це повноважень. Отже, він не допускав невиконання або неналежне виконання трудових функцій навмисно та систематично, не порушував Правил внутрішнього трудового розпорядку. Таким чином наказ ПАТ «Укрнафта» від 21.12.2022 Л01998-к про переведення його на іншу роботу (зі змінами від 02.01.2023 та 30.01.2023) та наказ НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 24.02.2023 Ne180-к «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни» е незаконними, просив їх скасувати й задовольнити поданий позов.

17 червня 2024 року представник ПАТ «Укрнафта» адвокат Малета А.І. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечує. Зазначає, що з метою ліквідації наслідків бойових дій, відновлення пошкоджених об`єктів, приміщень, інфраструктури, розчищення завалів на території парку цеху підготовки та стабілізації нафти Качанівського цеху переробки газу та конденсату Качанівського газопереробного заводу ПАТ «УКРНАФТА», для відновлення виробничих процесів газопереробки у повному обсязі, у відповідності до виробничої потреби, було видано наказ ПАТ «Укрнафта» N 23 від 30.05.2022 року «Про зміни в організаційній структурі», відповідно до якого, в організаційній структурі Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта» з 01.06.2022 року було створено «Сектор по ліквідації наслідків військових дій» чисельністю 8 штатних одиниць. Відповідно до розпорядження ПАТ «Укрнафта» № 56 від 29 червня 2022 р. «Про організаційні заходи щодо ліквідації наслідків бойових дій на Качанівському ТТЕЗ ПАТ «Укрнафта» було визначено необхідність проведення аналізу працівників, які перебувають у довготривалих простоях та не задіяні у виробничо-господарській діяльності структурної одиниці та визначено необхідність надання списків таких працівників для їх подальшого залучення до робіт з ліквідації наслідків бойових дій на Качанівському ГПЗ, із попереднім направленням їх на медичний огляд з метою визначення їх придатності до проведення таких робіт. 21.12.2022 р. було видано наказ N 1998-к про переведення на іншу роботу, відповідно до якого, позивача з 02.01.2023 р. було переведено з структурного підрозлілу «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» до структурного підрозділу Качанівський ГПЗ ПАТ «Укрнафта» на посаду розподілювач робіт. 08.12.2022 позивач пройшов медогляд, за висновком якого 15.12.2022 його було визнано придатним до роботи за професією розподілювач робіт. Проте, позивач неодноразово відмовлявся від виконання робіт по ліквідації наслідків військових дій, тому вважав його звільнення законним та обґрунтованим.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Кобилинець Т.В. апеляційну скаргу підтримали, просять задовольнити подану ним скаргу.

Представник ПАТ «Укрнафта» Малета А.І. доводи апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла таких висноків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що доцільність запровадження відповідачем змін в організації виробництва і праці, передбачено статями 42, 44 ГК України, якими визначено, що суб`єктам підприємницької діяльності надано право самостійно визначати порядок залучення та використання матеріально - технічних, фінансових та інших видів ресурсів (в тому числі і трудових), самостійно встановлювати та змінювати організацію виробництва і праці. Суд вважав безпідставними доводи позивача ОСОБА_1 про те, що наказ про застосування заходів стягнення до нього виданий не уповноваженими особами, оскільки такий виданий уповноваженою на те особою - в.о. начальника управління, який призначений наказом голови правління ПАТ "Укрнафти" до повноважень якого, у відповідності до положення про НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», входить прийняття на роботу і звільнення та застосування засобів заохочення і накладення стягнення на працівників НГВУ. Не заслуговують на увагу і доводи позивача в частині того, що наказ від 23.02.2023 прийнятий щодо майстра з ремонту устаткування, хоча наказом від 08.06.2022 №940-к з 20.06.2022 його було переведено на посаду підсобного робітника Качанівського ГПЗ, оскільки даний наказ від 08.06.2022 №940-к скасований наказом відповідача від 27.06.2022 №1021-к, про що позивача було ознайомлено, однак від підпису він відмовився, що підтверджується відповідним актом. Суд вказав, що позивача, що оскільки ОСОБА_1 систематично та без поважних причин не виконував своїх трудових обов`язків, пов`язаних з ліквідацією наслідків бойових дій, оголошення йому догани та подальше звільнення на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України є такими, що відповідають закону.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_1 з 15.05.2018 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Укрнафта» та працював на посаді майстра з ремонту устаткування прокатно - ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення в Нафтогазовидобувному управлінні «Долинанафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - НГВУ «Долинанафтогаз»), що розташований в місті Долині Івано-Франківської області.

Згідно із правилами внутрішнього трудового розпорядку нафтогазовидобувного управління "Долинанафтогаз" (т. 1 а.с. 169-170), з якими позивач ОСОБА_1 ознайомився, що підтверджується його підписом (т. 1 а.с. 171), працівник зобов`язаний чесно і сумлінно виконувати обов`язки, покладені на нього трудовим договором, розпорядженнями роботодавця, внутрішніми документами товариства.

З посадової інструкції майстра з обслуговування електровідцентрових насосів (т. 1 а.с. 172-174),яка затверджена начальником НГВУ"Долинанафтогаз" з якою позивач ОСОБА_1 ознайомлений, що засвідчено його підписом, працівник несе особисту відповідальність, зокрема, за належне ставлення до роботи, дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку, вимог положення про структурний підрозділ та внутрішніх документів ПАТ "Укрнафта" наказово - розпорядчого характеру.

Відповідно до наказу ПАТ «Укрнафта» від 14.07.2020 №1337-к (т. 1 а.с. 111), з метою вдосконалення організаційної структури НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», підвищення ефективності та продуктивності праці, зі штатного розпису керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців НГВУ «Долинанафтогаз» з 20.10.2020 посаду майстра з ремонту устаткування, прокатно - ремонтного цеху електрообладнання та електрозабезпечення виключено.

У відповідності до наказу ПАТ «Укрнафта» №2294-к від 01.12.2020 «Про внесення змін до наказу від 14.07.2020 (т. 1 а.с. 112), у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 у відпустці та його відсутністю через тимчасову непрацездатність і не ознайомленням його з попередженням про наступне вивільнення п. 1 наказу викладено у такій редакції: «виключити зі штатного розпису керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців НГВУ «Долинанафтогаз» з 05.02.2021 посаду майстра з ремонту устаткування, прокатно - ремонтний цех електрообладнання та електрозабезпечення».

Наказом відповідача ПАТ «Укрнафта» № 284-к від 05.02.2021 (т. 1 а.с. 113) затверджено акт простою та встановлено початок простою ОСОБА_1 , який перебуває на посаді майстра з ремонту устаткування, в прокатно - ремонтному цеху електрообладнання та електрозабезпечення з 16.02.2021. Датою закінчення простою є дата його переведення на іншу роботу або його звільнення з роботи (припинення трудового договору).

Згідно із наказом ПАТ «Укрнафта» №286-к від 05.02.2021 «Про внесення змін до наказу від 01.12.2020 №2294-к (т. 1 а.с. 114), п. 1 наказу викладено у такій редакції: «виключити зі штатного розпису керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців НГВУ «Долинанафтогаз» з дня, наступного після переведення працівника на іншу роботу або його звільнення з роботи (припинення трудового договору) - посаду майстра з ремонту устаткування, прокатно - ремонтний цех електрообладнання та електрозабезпечення».

Стосовно посилання сторони позивача на розпорядження ПАТ «Укрнафта» від 15.09.2022 № 86Р «Про проходження медичного огляду» та наказу НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 18.11.2022 № 1235-к «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни», яким позивача ОСОБА_1 було зобов`язано пройти медичний огляд та притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у виді догани, суд зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Долинського районного суду Івано - Франківської області від 27.06.2023, яке набрало законної сили 06.11.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрнафта» про визнання протиправним та скасування розпорядження ПАТ «Укрнафта» від 15.09.2022 № 86Р «Про проходження медичного огляду» та наказу НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 18.11.2022 № 1235-к «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни» і стягнення на його користь судових витрат по справі - відмовлено.

Із витягу з ЄРДР № 0000049 від 09.03.2022 (т. 1 а.с. 98) вбачається, що в період з 01.00 год по 04.00 год 09.03.2022 невстановленими представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, з порушенням законів та звичаїв війни, здійснено бомбардування за допомогою військової авіації Качанівського ГПЗ, житлової забудови приватного сектору декількох вулиць в м. Охтирка, внаслідок чого зруйновано та пошкоджено більш ніж 30 будинків.

Даний факт підтверджується також і актом попередньої оцінки завданої шкоди об`єктам Качанівського цеху підготовки газу та Цеху підготовки та стабілізації нафти Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта» від 10.04.2022 (т. 1 а.с. 99-108), з якого встановлено, що внаслідок авіаційно - бомбових ударів зруйновано нафтопромислове обладнання та трубопроводи Товарно - сировинного парку Цеху підготовки та стабілізації нафти Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта».

Згідно із наказом ПАТ «Укрнафта» № 23 від 30.05.2022 «Про зміни в організаційній структурі» (т. 1 а.с. 109), з метою ліквідації наслідків бойових дій, відновлення пошкоджених об`єктів, приміщень, інфраструктури, розчищення завалів на території парку цеху підготовки та стабілізації нафти та Качанівського цеху переробки газу та конденсату Качанівського газопереробного заводу ПАТ «Укрнафта» та для відновлення виробничих процесів газопереробки в повному об`ємі в організації виробництва і праці ПАТ «Укрнафта» в умовах правового режиму воєнного стану та у відповідності до виробничої потреби з 01.06.2022 створено в організаційній структурі в Качанівському ГПЗ «Сектор по ліквідації наслідків військових дій», чисельністю 8 штатних одиниць, та підпорядковано його керівнику адміністративно - господарської групи (Охтирський регіон).

Село Мала Павлівка Охтирського району Сумської області входить до складу Комишанської сільської територіальної громади Охтирського району Сумської області (т. 1 а.с. 132-138).

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, станом на 10.12.2022 (т. 1 а.с. 142), Комишанська сільська територіальна громада, до якої входить с. Мала Павлівка, в зазначеному переліку відсутня, як і відсутня в Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, території можливих бойових дій (т. 1 а.с. 142-143).

Наказом від 07.12.2022 (т. 1 а.с. 61), позивача ОСОБА_1 було направлено на обов`язковий попередній медичний огляд (професія - розподілювач робіт).

Відповідно до висновку медичної комісії від 15.12.2022 (т. 1 а.с. 60), позивач ОСОБА_1 , 1959 року народження, придатний до роботи за професією розподілювач робіт без шкідливих та небезпечних факторів праці за умови відсутності чинного листка непрацездатності.

Наказом ПАТ «Укрнафта» №1998-к від 21.12.2022 «Про переведення на іншу роботу» (т. 1 а.с. 47), позивача ОСОБА_1 з метою ліквідації наслідків бойових дій, відновлення пошкоджених об`єктів, приміщень, інфраструктури ПАТ «Укрнафта», розчищення завалів на території парку цеху підготовки та стабілізації нафти та Качанівського цеху переробки газу та конденсату Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта» та для відновлення виробничих процесів газопереробки у повному об`ємі, забезпечення населення України газом, що у своїй сукупності визначає зміну в організації виробництва і праці ПАТ «Укрнафта» в умовах правового режиму воєнного стану, у відповідності до виробничої потреби, переведено на Качанівський газопереробний завод в структурний підрозділ сектор по ліквідації наслідків військових дій на посаду розподілювача робіт з 02.01.2023 з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою. Робоче місце: с. Мала Павлівка Охтирського району Сумської області. Із даним наказом позивач ОСОБА_1 не погодився, зазначивши в наказі, що сектор по ліквідації наслідків бойових дій не створено і не надано відповідь на запит щодо характеристики умов праці, посадової інструкції. У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю позивача ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 119-122), наказами ПАТ «Укрнафта» №8-к від 02.01.2023 та від 30.01.2023 №263-к (т. 1 а.с. 48-49), внесено зміни до наказу №1998-к від 21.12.2022 в частині дати переведення. З даними наказами позивач був ознайомленим, оскільки надавав свої письмові пояснення.

Підставою для видачі цього наказу була ч. 1 ст. 3 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", медичний висновок та карта місцевості на території якої не тривають бойові дії, станом на грудень 2022 року.

Згідно із актом про відсутність на робочому місці (роботі) від 20.02.2023 складеного комісією працівників Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта» (т. 1 а.с. 144), позивач ОСОБА_1 був відсутній на роботі протягом усього робочого дня.

Службовою запискою про відсутність працівника від 21.02.2023 (т. 1 а.с. 145) повідомлено директора Качанівського ГПЗ про те, що ОСОБА_1 20.02.2023 не з`явився.

21 лютого 2023 року позивач ОСОБА_1 на ім`я в.о. начальника НГВУ "Долинанафтогаз" подав пояснювальну записку (т. 1 а.с. 50-53), в якій висловив свою позицію щодо того чому він не поїхав по переведенню на Качанівський ГПЗ. Зокрема, зазначив, що наказ про його переведення є неправомірним.

23 лютого 2023 року наказом ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Долинанафтогаз» №180-к (т. 1 а.с. 56), за систематичне невиконання майстром з ремонту устаткування ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, застосовано стягнення у вигляді звільнення, у зв`язку із чим позивач звільнений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. З даним наказом позивач ОСОБА_1 був ознайомлений 24.02.2024 та отримав його копію, що засвідчив власним підписом.

Також судом встановлено, що наказом ПАТ «Укрнафта» від 27.06.2022 №1021-к (т. 1 а.с. 176), наказ від 08.06.2022 №940-к «Про зміну істотних умов праці та переведення на іншу роботу» скасовано у зв`язку із ненаданням ОСОБА_1 медичного висновку.

У відповідності до розділу 6 положення про нафтогазовидобувне управління «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», затвердженого наглядовою радою ПАТ «Укрнафта» (т. 2 а.с. 8-9), НГВУ очолює начальник, який призначається правлінням ПАТ «Укрнафта» за поданням голови правління ПАТ «Укрнафта». Начальник в межах наданих повноважень: приймає на роботу і звільняє працівників НГВУ; застосовує засоби заохочення і накладає стягнення на працівників НГВУ.

Згідно із копією наказу голови правління ПАТ «Укрнафта» №1390-к від 06.09.2022 (т. 2 а.с. 10) з 08.09.2022 на ОСОБА_2 покладено виконання обов`язків начальника НГВУ «Долинанафтогаз».

Відповідно до наказу ПАТ "Укрнафта" №224 від 08.12.2022 (т. 2 а.с. 11), заступнику директора з персоналу ОСОБА_3 делеговано повноваження бути представником товариства в трудових правовідносинах, в тому числі, з працівниками структурних одиниць, з правом підписання наказів про переведення (переміщення) в межах товариства.

Отже, установлено, що предметом судового спору є законність накладення на працівника дисциплінарних стягнень на працівника, який відмовився від переведення в іншу місцевість для ліквідації наслідків бойових дій у період дії правового режиму воєнного стану та похідні вимоги.

Основоположні засади реалізації права на працю визначені положеннями статті 43 Конституції України.

Основним Законом України гарантовано право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (частини перша, третя, четверта статті 43 Конституції України).

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу.

Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який визначає особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами першою та другою статті 1 Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (тут і надалі в редакції на час винесення оспорюваного наказу) встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

Щодо наказу про оголошення догани

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним і скасування наказу про оголошення позивачеві догани, суд першої інстанції вважав законним застосування такого виду дисциплінарного стягнення до позивача, який всупереч умов трудового договору, правил внутрішнього трудового розпорядку та наказів працедавця не приступив до виконання обов`язків розподілювача робіт на Качанівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта».

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Установлено, що в період дії правового режиму воєнного стану, з метою ліквідації наслідків бойових дій та для відновлення виробничих процесів ПАТ «Укрнафта» відповідач перевів позивача в іншу місцевість, для виконання не обумовлених трудовим договором обов`язків розподілювача робіт, однак останній протиправно не приступив до виконання нових трудових обов`язків.

За невиконання розпорядження ПАТ «Укрнафта» від 15.09.2022 № 86Р «Про проходження медичного огляду» у зв`язку перевведення на роботу розподілювача робіт, наказом №1235-к працедавця від 18 листопада 2022 року, видача якого у судовому порядку визнано законною, є порушенням трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку, отже, позивачеві законно оголошено догану.

Доводи ОСОБА_1 про незаконність його переведення та накладення дисциплінарного стягнення були предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанції з результатами якої колегія суддів погоджується.

Відповідно до частини першої та другої статті 33 КЗпП України тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, допускається лише за його згодою. Роботодавець має право перевести працівника строком до одного місяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди, якщо вона не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, з оплатою праці за виконану роботу, але не нижчою, ніж середній заробіток за попередньою роботою.

Дотримання працедавцем вимог законодавства щодо переведення позивача, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини між сторонами виникли в умовах воєнного стану, а тому аналіз об`єктивно необхідних дій власника підприємства слід розглядати з урахуванням законодавство щодо регулювання трудових правовідносин в умовах воєнного стану, а саме законів України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та «;Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин».

Особливості переведення та зміни істотних умов праці у період дії воєнного стану визначено у статті З Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» .

Так, у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що становлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.

У період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 тастаттею 103 КЗпП України, здійснюється не пізніш як до впровадження таких умов.

Колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що незгода позивача виконувати не обумовлену трудовим договором роботу була порушенням трудової дисципліни, оскільки його переведення відбувалось з дотриманням умов, встановлених частиною першою статті 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Як вбачається з наказів про переведення та не спростовано позивачем, його переведення на Качанівський ГПЗ ПАТ «Укрнафта» до сектору по ліквідації наслідків бойових дій здійснювалось для виконання робіт, спрямованих на ліквідацію наслідків бойових дій, відновлення пошкоджених об`єктів інфраструктури ПАТ «Укранафта», розчищення завалів задля відновлення виробничих процесів газопереробки та забезпечення газом населення України.

Судом першої інстанції досліджено акт попередньої оцінки завданої шкоди об`єктам Качанівського цеху підготовки газу та Цеху підготовки та стабілізації нафти Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта» від 10 квітня 2022 року, згідно з яким авіаційними ударами зруйновано нафтопромислове обладнання та трубопроводи товарно-сировинного парку Цеху підготовки та стабілізації нафти Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта».

У зв`язку з виробничими потребами ПАТ «Укрнафта» наказом від 30 травня 2022 року № 23 «Про зміни в організаційній структурі» з 01 червня 2022 року утворено в Качанівському ГПЗ сектор по ліквідації наслідків військових дій.

Зазначені докази переконливо свідчать про те, що переведення ОСОБА_1 до сектору по ліквідації наслідків військових дій доіншого структурного підрозділу було вимушеним та здійснювалось виключно для виконання робіт, спрямованих на ліквідацію наслідків бойових дій в одному із структурних підрозділів відповідача.

Робота розподілювача робіт не була протипоказана ОСОБА_1 за станом здоров`я, що підтверджується висновком медичної комісії від 15 грудня 2022 року медико-санітарної частини НГВУ «Долинанафтогаз».

За виконання роботи, не передбаченої трудовим договором ОСОБА_1 було гарантовано оплату не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою, також встановлено звичайний режим праці з перервою для харчування, що підтверджується змістом наказів про переведення та не спростовано позивачем.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суди не надали оцінку тим обставинам, що причиною невиконання наказів працедавця про переведення було невиплата працедавцем витрат на переїзд у нову місцевість, є безпідставними.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 1998 року № 255 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу у іншу місцевість», якщо заздалегідь точно визначити розмір належних працівникові сум компенсації неможливо, то за згодою сторін йому видається аванс.

Проаналізувавши зміст наказів про переведення позивача, судом першої інстанції правильно встановлено, що працедавець у наказах про переведення зазначив про виплату ОСОБА_1 гарантій та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість. Врахувавши, щопозивач не надав своєї згоди на переведення та не заявляв про необхідність авансування відповідачем витрат на переїзд, а мотивував причини відмови безпековою ситуацією, суд першої інстанції надав вірну оцінку цим доводам позивача.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що його переведення здійснювалось без його згоди в місцевість, на території якої тривають активні бойові, не ґрунтуються на фактичних обставинах.

Установлено, що село Мала Павлівка Охтирського району Сумської області, куди було переведено позивача для ліквідації наслідків бойових дій на Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта», входить до складу Комишанської сільської територіальної громади Охтирського району Сумської області.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, Комишанська сільська територіальна громада в зазначеному Переліку відсутня.

З огляду на зазначене, переведення позивача здійснювалось у місцевість, на території якої не тривали активні бойові дії, позивач не спростував зазначені обставини.

На підставі наданих сторонами доказів судами попередніх інстанцій достовірно встановлено, що позивач за станом здоров`я був придатний до виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків бойових дій на Качанівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта» у місцевості, у якій станом на час виникнення спірних правовідносин не тривали активні бойові дії. Таким чином, ґрунтуються на вимогах частини першої статті З Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» висновки судів про те, що у період дії воєнного стану відповідач мав законне право перевести позивача на посаду розподілювача робіт без його згоди, оскільки переведення здійснювалося для ліквідації наслідків бойових дій у місцевість, на території якої не тривали активні бойові дії.

Так як матеріалами справи доведено, що позивач не приступив до виконання трудових обов`язків у визначений наказом строк без поважних причин, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про правомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Щодо наказу про звільнення

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання законним наказ працедавця №180-к від 23 лютого 2023 року, яким ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням ним без поважних причин трудових обов`язків з огляду на таке.

Звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (пункт 3 частини першої статті 40 КЗпП України).

За передбаченою пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставою працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відтак, працівника може бути звільнено за пунктом 3частини першоїстатті 40 КЗпП України лише в разі порушення трудової дисципліни чи невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, які були допущені працівником після того, як до нього було застосовано дисциплінарне чи громадське стягнення (яке не скасоване та не втратило юридичної сили за давністю). При звільненні за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України потрібно встановити, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок; чи застосовувалися інші заходи дисциплінарного або громадського стягнення та чи можна вважати вчинення дисциплінарного проступку систематичним невиконанням працівником обов`язків без поважних причин.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Тому для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України потрібне існування факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) вчинення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов`язків їх не знято і не погашено.

Під час розгляду справи роботодавець довів факт вчинення ОСОБА_1 нового порушення трудових обов`язків у вигляді невиконання наказу від 21 грудня 2022 року ( з наступними змінами) про його переведення на роботу в іншу місцевість для виконання обов`язків розподілювача робіт та ліквідації наслідків бойових дій на Качанівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта», так як до виконання трудових обов`язків на новому місці позивач без поважних причин не приступив.

Таке переведення могло відбуватись без згоди працівника згідно з вимогами частини першої статті З Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», враховуючи, що робота не була протипоказана позивачеві за станом здоров`я, йому гарантувалася оплата праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою та компенсації за переїзд.

Встановивши, що після застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 18 листопада 2022 року, наказ працедавця №1235-к 1, ОСОБА_1 вчинив нове порушення трудових обов`язків у вигляді невиконання наказу від №1998-к від 21.12.2022 про його переведення на роботу в іншу місцевість, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач систематично не виконував покладені на нього обов`язки, не дотримувався правил внутрішнього трудового розпорядку у зв`язку з чим притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Отже висновки суду першої інстанції про законність наказу №180-к від 23 лютого 2023 року про застосування до позивача дисциплінарного стягнення на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України у вигляді звільнення у вигляді з роботи у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин трудових обов`язків та нехтуванням правилами внутрішнього трудового розпорядку працівником, який вже притягався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ґрунтуються на вимогах закону і матеріалах справи з яким погоджується колегія апеляційного суду.

Враховуючи, що неодноразово висловлюючи свою незгоду на працю в змінених умовах, ОСОБА_1 не висловлював свого бажання припинити трудовий договір саме з цих підстав, натомість наполягав на тому щоб працедавець надав йому можливість працювати в місті Долина Івано-Франківської області.

Так як звільнення відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства, ОСОБА_1 не підлягає поновленню на роботі, підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Відповідно до пункту «d» частини 2 статті 2 Конвенції Міжнародної організації праці від 28 червня 1930 року №29 «Про примусову чиобов`язкову працю» (ратифікована Україною 10серпня 1956року)до поняття «примусова чи обов`язкова праця» не належить будь-яка робота чи служба, що її вимагаютьвумовах надзвичайних обставин, тобтоу випадках:

війни; лиха, або загрози лиха, як-от пожежі, повені, голод, землетруси, сильні епідемії чиепізоотії, навала шкідливих тварин чикомах, поширення рослин-паразитів; обставин, щоставлять під загрозу або можуть поставити під загрозу життя чинормальні життєві умови всього або частини населення.

Стаття 43 Конституції України забороняє використання примусової праці та визначаєвиди трудової діяльності, які не вважаються примусовою працею. Це, зокрема, військова або альтернативна (невійськова) служба, атакож робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.

Отже,робота при настанні виняткових обставин та у випадках, передбачених законодавством, не є примусовою працею, не суперечить принципу свободи праці, атому до неї можна залучати працівників без їхньої згоди.

Переведення на іншу роботу вважатиметься правомірним у разі дотримання певних умов. Умови переведення. Переведення можливе лише за виняткових обставин.

Робота, на яку здійснюється переведення, не може бути протипоказана працівникові за станом здоров`я.

Оплата праці проводиться за виконану роботу, але не нижче, ніж середній заробіток за попередньою роботою.

Роботодавець має право перевести працівника на період дії воєнного стану.

Переведення на роботу можливе в іншу місцевість, де не відбувається активних бойових дій.

У разі дотримання зазначених вище умов працівник може бути переведений на іншу роботу без його згоди.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем при переведенні ОСОБА_1 на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди, дотримано вимоги чинного законодавства, а саме: переведення здійснювалося для ліквідації наслідків бойових дій на території Качанівського ГПЗ; згідно медичного висновку позивач придатний до роботи за професією підсобний робітник; переведення здійснювалося на нове місце роботи, що не відноситься до місцевості, на території якої тривають активні бойові дії; позивачу передбачалися гарантії щодо оплати праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою, а також гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість в розмірах та порядку встановленому законом; центральному органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування було повідомлено про прийняття позивача на роботу.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт першийстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00).

При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

За змістом ст.382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, і з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий судовий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Долинського районного суду від 17 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 липня 2024 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта