Житомирський апеляційний суд
Справа №296/491/24 Головуючий у 1-й інст. Шкиря В. М.
Категорія 82 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Житомирі цивільну справу № 296/491/24 за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі суду від 07 березня 2024 року у цивільній справі №296/491/24 за матеріалами її позовної заяви до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» про судовий захист цивільного інтересу при розгляді звернень та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 09 травня 2024 року, постановлену під головуванням судді Шкирі В.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з даним позовом, в якому просила визнати незаконним рішення, дії чи бездіяльність комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» незаконною відмовою мати незаборонені законом цивільні права, надати тариф по будинку опалення місць загального користування та стягнути моральну шкоду в розмірі 140 000,00 грн.

Позов мотивувала тим, що відповідачем було незаконно відмовлено їй надати дозвіл на ознайомлення з документами, що стосуються нарахування оплати за опалення у квартирі АДРЕСА_1 .

01 березня 2023 року КП «Житомиртеплокомуненерго» надіслало на адресу позивача розрахунок оплати за опалення за січень 2023 року без долучення розрахунку тарифів за опалення по будинку АДРЕСА_2 .

Вказує, що відповідачем незаконно було відмовлено надати розрахунок тарифу на опалення по м. Житомиру місць загального користування, який було передано до Пенсійного фонду м. Житомира для розрахунку пільг за дану послугу. 30 березня 2023 року мало місце незаконне надсилання позивачу без долучення розрахунку по м. Житомиру тарифу на опалення місць загального користування.

Крім того, відповідачем було порушено Закон України «Про доступ до публічної інформації» незаконною відмовою розглянути вимоги скарги від 22.03.2023 та незаконне надсилання листа від 21.04.2023 по скарзі про порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації». Незаконно відмовлено надати розрахунок величини тарифу місць загального користування (загальний коридор) без коригування на середньодобову температуру зовнішнього повітря на 2023 рік по АДРЕСА_2 . Незаконна відмова відповідача надати розрахунок коефіцієнта коригування середньодобової температури зовнішнього повітря; незаконна відмова надати інформацію з методики застосування тарифу за транзитні труби, якщо власник приміщення надав акт перевірки ізоляції стояків, тобто плата нараховується чи не нараховується; незаконна відмова надати розрахунок тарифу окремого приміщення з транзитними мережами опалення, окремі трубопроводи внутрішньо-будинкової системи опалення по формулі з методики; незаконна відмова надати розрахунок величини тарифу місць загального користування , який передано до Пенсійного фонду для нарахування пільг; незаконне надсилання листа від 18.12.2023 за №7568/6 з розрахунком оплати за листопада 2023 року, без долучення розрахунку тарифу за опалення по будинку АДРЕСА_2 ; незаконна відмова здійснити аналіз, чому нарахування тарифу в 4 рази більший за нарахування пільги; незаконний виклад висновку у листі від 18 грудня 2023 року за №7568, який не підлягає застосуванню при розгляді запиту на інформацію. Вказує, що за вчинення 14 випадків незаконних рішень, дій чи бездіяльності , якими порушено цивільні права та права споживача їй було завдано моральну шкоду у розмірі 140000,00 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07 березня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

29 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про виправлення описки в ухвалі Корольовського районного суду м. Житомира від 07 березня 2024 року у даній цивільній справі.

Зазначала, що в ухвалі суду від 07 березня 2024 року у справі №296/491/24 допущені описки, а саме: 1) у висновку про суть позовної заяви; 2) у висновку про суть обґрунтування позовної вимоги; 3) порушення прав процесуального права; 4) у висновку щодо відмови у відкритті провадження в цивільній справі ОСОБА_1 щодо оскарження дій Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» з приводу ненадання інформації та порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 09 травня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що така ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції, викладені в ній не відповідають обставинам справи.

Вказує, що місцевий суд незаконно відмовив їй у виправленні описок.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 27 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України ( частина 1 статті 368 ЦПК України).

За правилом пункту 19 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини 5 статті 12 ЦПК України, на суд покладається обов`язок щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи шляхом роз`яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов`язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального а бо спрощеного), окремого провадження (частина 2 статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені у судовому рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що поставляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка, помилки у написанні складних чисел тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, наприклад: написання прізвищ та імен, адреси, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків. Суд може виправити лише ті описки в судовому рішенні, які сам допустив. За змістом вказаної статті під опискою слід розуміти випадкову граматичну помилку, що тягне за собою неточний виклад змісту судового рішення чи перекручування його суті (наприклад, пропуск літери, цифри, їх перестановка, описки у написанні складних прізвищ або складних чисел тощо); арифметична помилка - це помилка у підрахунках (арифметичних діях). При цьому, диспозиція наведеної статті не дозволяє під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати висновки та мотиви судового рішення.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

У відповідності до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. за №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Установлено, що 07 березня 2024 року місцевим судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у даній справі (а.с.64).

Із змісту позовної заяви вбачається, що вона подана про судовий захист цивільного інтересу при розгляді звернень та відшкодування моральної шкоди та містить вимоги як майнового так і немайнового характеру.

Місцевий суд постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі суду від 07 березня 2024 року у цивільній справі №296/491/23, правильно виходив з того, що відсутні підстави для виправлення описки чи помилки в ухвалі суду, оскільки описки чи помилки, які б унеможливлювали його виконання, не допущено та зазначене заявником не є опискою чи помилкою у розумінні статті 269 ЦПК України.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 09 травня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженю в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді