Справа № 452/2333/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2024 р. м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши заяву Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

03 липня 2024 року шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» Львівська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі повноважного представника юрисконсульта Самсонюк Т.Я. звернулось до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період вересень 2023 року травень 2024 року в розмірі 1000 грн. 00 коп..

Вирішуючи питання про можливість видачі судового наказу, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.163 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції у письмовій формі та повинна відповідати вимогам даної статті.

Згідно ч.4 ст.163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Правова норма даної статті свідчить про те, що стягувач може звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу в електронній формі у разі наявності у боржника офіційної електронної адреси.

Разом з тим, дослідивши відомості з Електронного кабінету Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості та додані до неї документи, судом встановлено, що у ОСОБА_1 відсутня зареєстрована офіційна електронна адреса та остання не є користувачем системи «Електронний суд». При цьому, представником заявника не долучено до заяви про видачу судового наказу жодного доказу на підтвердження направлення боржникові ОСОБА_1 заяви про видачу судового наказу з додатками.

Згідно з частиною дев`ятою статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, на переконання судді, у даному випадку слід застосувати аналогію норм цивільного процесуального законодавства, які стосуються можливості учасника справи звернутись до суду в електронній формі, тобто до статті 177 ЦПК України.

Так, відповідно до абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Абзацами першим та другим частини сьомої статті 43 ЦПК України визначено, що у разі подання документів в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи (абз.3 ч.7 ст.43 ЦПК України).

Частиною другою статті 169 ЦПК України встановлено, що одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Отже, системний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що в даному випадку у разі подання до суду заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, заявник зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Разом з тим, представником заявника до заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості не було долучено доказів надсилання листом з описом вкладення копії заяви про видачу судового наказу з додатками для боржника.

Натомість, звертаючись до суду у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та не долучаючи доказів скерування копії відповідної заяви боржнику, заявник фактично перекладає на суд свій обов`язок виготовлення копії його заяви з додатками та скерування її боржнику, у разі видачі судового наказу, що є неприпустимим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Враховуючи те, що заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості подана із порушенням вимог ст.163 ЦПК України, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись стст.43,162,163,165,177,260,261 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу за заявою Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,2-1,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М. Кущ