УХВАЛА

17 липня 2024 року

м. Київ

справа № 631/1508/16-ц

провадження № 61-9527ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області, у складі судді Трояновської Т. М., від 15 березня 2024 року про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами та постанову Харківського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Маміної О. В., Пилипчук Н. П., Тичкової О. Ю., від 04 червня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Нововодолазького районного суду Харківської області

від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року у справі № 631/1508/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у зв`язку нововиявленими обставинами.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області

від 15 березня 2024 року у відкритті провадження за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 березня 2024 року залишено без змін.

26 червня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 березня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 червня 2024 року у цивільній справі № 631/1508/16-ц, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Як підставу для скасування оскаржених судових рішень вказує на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 вересня

2016 року у справі № 631/1508/16-ц стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18 серпня 2016 року до досягнення нею повноліття. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 631/806/21 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства та виключення запису про особу, як батька з актового запису про народження задоволено. Виключено з актового запису за № 66 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 08 червня 2016 року у Нововодолазькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області

від 02 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 31 січня 2024 року, у справі № 631/65/23 звільнено ОСОБА_1 від обов`язку утримувати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме сплачувати аліменти за рішенням суду, ухваленим Нововодолазьким районним судом Харківської області

20 вересня 2016 року у справі № 631/1508/16-ц. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 наголошував, що нововиявленою обставиною у розглядуваній справі є набрання законної сили судовим рішенням - постановою Харківського апеляційного суду

від 30 листопада 2022 року у справі № 631/806/21 та встановлення того факту, що він не є біологічним батьком дитини. Ці обставини є істотними для справи про стягнення аліментів, які раніше не були відомі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Аналогічний присічний строк для подання заяв про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами - три роки з дня набрання судовим рішення законної сили, було передбачено і у частині першій статті 362 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 вересня

2016 року).

Згідно із частиною третьою статті 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Оскільки рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року набрало законної сили 30 вересня 2016 року, а із заявою про його перегляд за нововиявленими обставинами

ОСОБА_1 звернувся 28 лютого 2024 року, тобто після спливу трирічного строку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

Судами попередніх інстанцій правильно враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 09 січня 2020 року у справі № 2-3923/11, від 30 січня 2020 року у справі № 261/4637/13-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 753/11003/13-ц, від 25 січня 2023 року у справі № 2-1014/98, згідно з якими недотримання умови щодо подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в межах трьох років з дня набрання рішенням законної сили є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку. Вказаний строк є присічним і поновленню не підлягає.

Щодо посилань заявника на постанову Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 січня 2024 року в справі № 520/10732/21, то висновки викладені у цій постанові не є релевантними до розглядуваної справи, оскільки стосуються можливості поновлення тридцятиденного строку для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами передбаченого пунктом 1 частини першої статті 363 КАС України (аналог пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України). В той час, як у розглядуваній справі

ОСОБА_1 пропустив присічний трирічний строк передбачений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України.

Оскільки правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Аналогічним чином Верховним Судом в ухвалі від 16 квітня 2020 року вирішено питання про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 2-3311/2011.

Керуючись статтями 2, 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 березня 2024 року про відмову у відкритті провадження та постанову Харківського апеляційного суду від 04 червня 2024 року у справі № 631/1508/16-ц.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников