Справа № 214/4806/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі № 214/4806/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на примусове виконання заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року у цивільній справі № 214/4806/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, стягнувши з відповідача стягнуті з нього суму боргу та суму винагороди приватного виконавця, посилаючись на скасування заочного рішення ухвалою суду від 13.06.2024, на підставі якого було видано оспорюваний виконавчий лист.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенці ї про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що заочним рішенням суду від 18 квітня 2022 року у справі № 214/4806/21 позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 листопада 2017 року по 25 травня 2021 року в розмірі основного боргу 30 363 грн. 12 коп., інфляційні втрати 2 199 грн. 86 коп., 3% річних 1 268 грн. 47 коп., а загалом 33 831 грн. 45 коп. та з кожного окремо в рівних частках, по 567 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На виконання заочного рішення суду було видано виконавчий лист № 214/4806/21 від 07.06.2022, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Чернікової О.О. було відкрито виконавче провадження № 74299996 з виконання зазначеного виконавчого листа.

Ухвалою суду від 13 червня 2024 року за заявою відповідача ОСОБА_1 скасовано заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року у цивільній справі № 214/4806/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11-30 годину 15 липня 2024 року.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених частиною першою цієї статті виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Словосполучення «або з інших причин» стосується словосполучення «якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням» та не надає розширеного тлумачення підстав, за наявності яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Іншими причинами, наприклад, може бути скасування чи зміна рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, коли виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, закон передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник зазначає скасування заочного рішення суду.

Разом з тим, саме скасування судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, і є на підставі частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для закриття виконавчого провадження, а тому додатково визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню не потребує.

Указане підтверджується наданою копією постанови від 18.06.2024 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Чернікової О.О. про закінчення виконавчого провадження № 74299996 з виконання виконавчого листа № 214/4806/21 виданого 07.06.2022 на підставі пункту 5 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Стосовно повернення безпідставно стягнутих за виконавчим листом коштів відповідачу ОСОБА_1 , то суд вважає вказану вимогу передчасною, оскільки судове провадження по вказаній справі триває та остаточне рішення у справі судом не ухвалено.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19 липня 2024 року.

Суддя А.В. Ткаченко