Справа №442/4955/24
Провадження №2/442/1243/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

за участю секретаря судового засідання Чолавні Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду вмісті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 , зареєстрований 31 липня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 286; визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його батьком - ОСОБА_1 , як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що 31 липня 2004 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено шлюб, у якому народилися двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За останні року відносини між сторонами погіршились після того, як старший син ОСОБА_6 переїхав навчатися закордон, з чим не погоджувалася відповідачка. Вона стала проживати окремо та не цікавитися молодшим сином ОСОБА_7 , що боляче відбивається на його емоційному стані. Відповідачка не вчиняє жодних кроків, щоб змінити своє ставлення до сім`ї, тому позивач не має наміру перебувати у шлюбних відносинах з відповідачкою і бажає шлюб розірвати.

Крім того, протягом цього часу, дружина не займається вихованням та утриманням сина ОСОБА_7 , не бере участі у його житті, тобто самоусунулася від його виховання. Син ОСОБА_7 проживає разом позивачем та знаходиться на повному його утриманні.

За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам сина, а тому вирішив звернутися в суд з даним позовом.

Відповідачка у запропонований судом та строк та порядку відзиву на позовну заяву до суду не подала.

Заяви та клопотання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Партика О.В. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її довірителя, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки викладені у позові обставини відповідають дійсності.

Представник третьої особи, головний спеціаліст відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради подала суду заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності. Заперечень з приводу задоволення позову у поданій заяві не висловила, не заперечила проти його задоволення.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 27.06.2024, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідачки, яка не має статусу підприємця, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого судового засідання у справі в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Дрогобич, вул. Лесі Українки, буд. 32, 08.07.2024 , о 11.45год.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 08.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 15.07.2024 о 10.00 год.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України судовий розгляд за допомогою фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини пов`язані із розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Так, судом встановлено, що 31.07.2004 між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис № 286 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до витягу № 006709/28-2024 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із двома своїми дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Довідкою ліцею № 2 Дрогобицької міської ради від 06.06.2024 № 01-10/186 підтверджується, що ОСОБА_3 навчається в 3-В класі ліцею № 2. Батько систематично підтримує зв`язок з вчителями, адміністрацією ліцею та класним керівником. Щоденно привозить сина до школи, піклується про його розвиток і навчання.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 29.10.2012 року.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 03.07.2007 року та посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С., житловий будинок АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 .

Актом обстеження умов проживання, складеним 17.06.2024 головним спеціалістом відділу СуСД виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Костик М. і головним спеціалістом відділу СуСД виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Марущак Г., встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_5 і ОСОБА_3 . Умови проживання задовільні, у будинку є електро, -водо-, газопостачання, необхідні меблі, побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створено також задовільні умови, дитина забезпечена сезонним одягом, взуттям, шкільним приладдям.

Інших матеріалів що стосуються предмету спору сторонами до суду не подано, а судом не здобуто.

Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до вимог статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 4 статті 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Згідно ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою.

Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі є те, що між подружжям втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати.

Що стосується позову в частині визначення місця проживання дитини, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року по справі №716/591/19.

Для гармонійного та повноцінного розвитку дитини, участь обох батьків у вихованні дітей є важливою, та, останніми, як батьками неповнолітньої дитини, в свою чергу, слід налагодити відносини між собою з метою досягнення належного спільного виховання дітей.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, того факту також той факт, що відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, проживає окремо, неповнолітній син ОСОБА_7 проживає разом із батьком, який дбає про належні умови його проживання та розвиток, тобто є його основним та єдиним утримувачем, самостійно виховує його, суд вважає позовні вимоги щодо визначення місця проживання дітей разом з батьком підставними та такими, що підлягають до задоволення, оскільки таке рішення суду відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогами немайнового характеру у розмірі 2422,40 гривень і підтверджуються квитанцією слід стягнути з відповідачки.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 89, 90, 95, 141, 209-211, 258, 259, 263-265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зареєстрований 31 липня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №286.

Визначити місце проживання: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання фізичної особи: : АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Дата складення судового рішення: 15 липня 2024 року.

Суддя Роман КОВАЛЬ