ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року

м. Київ

справа № 727/11510/23

провадження № 61-8112св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд»,

відповідач - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Хованець Андрій Ігорович, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці у складі судді Одовічен Я. В. від 27 лютого 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду у складі колегії суддів:

Одинака О. О., Лисака І. Н., Перепелюк І. Б., від 24 квітня 2024 року і виходив з наступного.

Короткий зміст заявлених позовних вимог

1. У жовтні 2023 року ТзОВ «Гіпербуд» звернулося до суду з позовом до

ОК «ЖБК «Проспект», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

2. Свої вимоги позивач мотивував тим, що03 травня 2017 року між ОК «ЖБК «Проспект» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого кооператив передав за плату, а ОСОБА_1 прийняв у власність нежитлове приміщення (торгове приміщення) АДРЕСА_1 . Вважав, що вказаним договором було порушено його права, у зв`язку з чим цей договір підлягає визнанню недійсним.

3. ТзОВ «Гіпербуд» посилалося на те, що на підставі договору оренди землі № 7800 від 04 травня 2012 року є орендарем земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_2 .

4. 29 серпня 2012 року Інспекцією ДАБК у Чернівецькій області

ТзОВ «Гіпербуд» видано дозвіл на виконання будівельних робіт № ЧВ9 на будівництво на вказаній земельній ділянці будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (І черга - будівництво торгового центру).

5. ТзОВ «Гіпербуд» здійснило будівництво торгового центру та згідно зі звітом приватної аудиторської фірми «Експрес-Аудит» сума витрат на таке будівництво станом на 30 вересня 2016 року склала 47 663 752 грн 69 коп.

6. Позивач вказував, що після завершення будівництва він звернувся до Інспекції ДАБК у Чернівецькій області із заявою про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію. Проте Інспекція у прийнятті в експлуатацію об`єкта відмовила з тих підстав, що ТзОВ «Гіпербуд» надало недостовірні дані щодо земельної ділянки.

7. Рішенням Чернівецької міської ради № 317 від 28 липня 2016 року було припинено в односторонньому порядку договір оренди землі № 7800

від 04 травня 2012 року, укладений між Чернівецькою міською радою та

ТзОВ «Гіпербуд».

8. Після цього, між Чернівецькою міською радою та ОК «ЖБК «Проспект» було укладено договір оренди землі № 10303 від 24 жовтня 2016 року, за умовами якого міська рада передала кооперативу в оренду земельну ділянку, яка розташована на АДРЕСА_2.

9. У подальшому, рішенням Господарського суду Чернівецької області

від 06 лютого 2017 року у справі № 926/4124/16, яке набрало законної сили, зазначене рішення міської ради визнано недійсним та скасовано, а договір оренди землі № 10303 від 24 жовтня 2016 року, укладений між міською радою та ОК «ЖБК «Проспект», визнано недійсним.

10. Однак, використовуючи договір оренди землі № 10303 від 24 жовтня

2016 року, ОК «ЖБК «Проспект» в незаконний спосіб отримав сертифікат готовності на закінчений будівництвом об`єкт: «будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом» за адресою:

АДРЕСА_3 . Крім того, використовуючи договір оренди землі № 10303 від 24 жовтня 2016 року та сертифікат, ОК «ЖБК «Проспект» продав нежитлові приміщення в торговому центрі юридичним та фізичним особам, в тому числі і ОСОБА_1 .

12. Згодом зазначений вище сертифікат було скасовано постановою Західного апеляційного господарського суду від 26 січня 2021 року у справі № 926/1574/18.

13. Отже, ОК «ЖБК «Проспект» неправомірно набув статус замовника будівництва та оформив право власності на торговий центр, в тому числі і на приміщення, яке є предметом оскаржуваного договору.

14. Вважав, що оспорюваний правочин не відповідає вимогам статті 203, статті 658 ЦК України. Внаслідок укладення оспорюваного договору купівлі-продажу порушено права ТзОВ «Гіпербуд», як замовника будівництва, оскільки позивач позбавлений права здати будівництво в експлуатацію та оформити право власності на новостворене нерухоме майно.

15. З урахуванням зазначеного, ТзОВ «Гіпербуд» просило позов задовольнити, визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (торгового приміщення) № 116, загальною площею 14,4 кв. м, яке розташоване на АДРЕСА_2 , від 03 травня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОК «ЖБК «Проспект», посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н. В. за № 6254.

Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

16. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 лютого 2024 року, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 травня 2024 року про виправлення описки, позовні вимоги ТзОВ «Гіпербуд» задоволено.

17. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (торгового приміщення) № 116, загальною площею 14,4 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 03 травня

2017 року між ОСОБА_1 та ОК «ЖБК «Проспект», посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н. В., зареєстрований в реєстрі за № 6254. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

18. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що ОК ЖБК «Проспект» не був власником майна (прав), які було відчужено за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення (торгового приміщення) № 116, загальною площею 14,4 кв. м, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , укладеним 03 травня 2017 року, а отже відповідно до статей 203, 655, 656, 658 ЦК України не мав права укладати угоди по його відчуженню.

19. ОК ЖБК «Проспект» розпорядився майном, власником якого він не є, оскільки неправомірно набув статус замовника будівництва, використовуючи який у подальшому оформив право власності на торговельний комплекс.

20. Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці

від 12 березня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОК «ЖБК «Проспект» на користь ТзОВ «Гіпербуд» в рівних частках понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

21. Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції даючи оцінку аргументам учасників справи щодо розподілу судових витрат, врахувавши складність справи, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість судового провадження, наявність численної усталеної практики, дійшов висновку про те, що витрати на правничу допомогу у розмірі в розмірі 20 000 грн є завищеними та підлягають зменшенню до 12 000 грн.

Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції

22. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 лютого 2024 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду Чернівці від 12 березня 2024 року залишено без змін.

23. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки рішенням Господарського суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року

у справі № 926/4124/16 визнано недійсним договір оренди землі № 10303

від 24 жовтня 2016 року, укладений між Чернівецькою міською радою та

ОК ЖБК «Проспект», останній не був користувачем земельної ділянки, не міг стати замовником будівництва та не мав права здати об`єкт будівництва в експлуатацію. Встановивши, що оспорюваний договір укладений з порушенням статей 203, 658 ЦК України, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03 травня 2017 року.

24. Додатковою постановою Чернівецького апеляційного суду від 07 травня

2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Гіпербуд» 5 000 грн

у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

25. Додаткова постанова мотивована тим, що беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих послуг адвокатом, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів вважала, що з ОСОБА_1 на користь

ТзОВ «Гіпербуд» слід стягнути 5 000 грн в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи касаційної скарги

26. 01 червня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Хованець А. І., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 лютого 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Гіпербуд» відмовити у повному обсязі.

27. Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та

апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування судами

норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що

суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування

норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16,

від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15, у постанові Верховного Суду

у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року

у справі № 761/26815/17, у постановах Верховного Суду від10 березня

2021 рокуу справі № 607/11746/17, від 29 серпня 2023 року у справі

№ 910/5958/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

28. Заявник вважає, що ТзОВ «Гіпербуд» не є стороною оспорюваного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (торгового приміщення)

№ 116, загальною площею 14,4 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного 03 травня 2017 року між ним та

ОК «ЖБК «Проспект», однак оспорює його, вважаючи, що таким договором порушуються його права. Однак позивачем не порушувалося питання про віндикацію щодо спірного майна, або ж визнання на такий об`єкт права власності. ТзОВ «Гіпербуд» не зазначає жодної з передбачених законом підстав для оспорювання договору, передбачених статтями 203, 215 ЦК України.

ТзОВ «Гіпербуд» вказує на порушення його права на введення об`єкта будівництва в експлуатацію, проте не зазначає, в чому саме є труднощі у введенні об`єкта в експлуатацію. З наданої відмови Чернівецької міської ради вбачається недотримання ТзОВ «Гіпербуд» низки вимог щодо оформлення здачі в експлуатацію будівлі. Недотримання вимог при здачі в експлуатацію об`єкта будівництва не є причиною для визнання недійсним оспорюваного договору купівлі-продажу нерухомого майна у цій справі.

29. Згідно з доводами касаційної скарги, ТзОВ «Гіпербуд» обрало неналежний та неефективний спосіб захисту своїх прав. Не вбачається, яке саме право намагається захистити позивач у цій справі. Строк дії договору оренди земельної ділянки між ТзОВ «Гіпербуд» та Чернівецькою міською радою закінчився та міською радою не продовжений. Позивач вказує на неможливість ввести об`єкт в експлуатацію, проте не наводить доводів про усунення недоліків ним в акті введення об`єкта в експлуатацію.

30. Заявник вказує, що для реального захисту та відновлення порушених прав позивача необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, оскільки оскаржувані договори не створили жодних юридичних наслідків.

31. 23 липня 2024 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Хованцем А. І. подано клопотання про відкладення розгляду справи, з посиланням на те, що він, як представник заявника, бажає приймати особисто участь у судовому засіданні та має додаткові матеріали (докази), які хотів би пред`явити під час розгляду справи.

32. Враховуючи приписи частини першої статті 400 ЦПК України, судом касаційної інстанції в межах касаційного провадження не проводиться встановлення обставин справи і фактів, а також не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, тому підстав для відкладення розгляду справи та розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін суд касаційної інстанції не знаходить.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

33. Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 727/11510/23.

34. Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2024року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

35. У поданому відзиві на касаційну скаргу ТзОВ «Гіпербуд» посилається на те, що доводи касаційної скарги не спростовують правильних по суті судових рішень. Вважає, що суди правильно вирішили спір, задовольнивши позовні вимоги. Судами вже розглядалися ідентичні справи за позовом ТзОВ «Гіпербуд» про визнання недійсними інших договорів купівлі-продажу, за якими ОК «ЖБК «Проспект» відчужував нежитлові приміщення. Оспорюваний договір не відповідає вимогам статті 658 ЦК України, яка передбачає, що право на продаж товару має власник товару, у зв`язку із чим підлягає недійсним на підставі частини першої статті 215, частини першої статті 203 ЦК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

36. 04 травня 2012 року між Чернівецькою міською радою та ТзОВ «Гіпербуд» укладено договір оренди земельної ділянки № 7800, за умовами якого, на підставі рішення 22 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 29 березня 2012 року № 457, Чернівецька міська рада надала, а ТзОВ «Гіпербуд» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку, площею 1,3000 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями, яка знаходиться на АДРЕСА_2 . Договір укладено строком на 10 років до 04 травня 2022 року.

37. 29 березня 2012 року межі зазначеної земельної ділянки встановлено в натурі.

38. У подальшому, 29 серпня 2012 року Інспекцією ДАБК у Чернівецькій області видано ТзОВ «Гіпербуд» дозвіл на виконання будівельних робіт

№ ЧВ9 на будівництво на вказаній земельній ділянці будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом

(І - черга: будівництво торгового центру) за адресою: АДРЕСА_2 . Генеральний підрядник - дочірнє підприємство приватного підприємства «Капітал інвест груп «Чернівцібудінвест».

39. Згідно зі звітом приватної аудиторської фірми «Експрес-Аудит» «Про фактичні результати стосовно відображення в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності ТзОВ «Гіпербуд» станом на 30 вересня 2016 року сума витрат ТзОВ «Гіпербуд» на будівництво об`єкту «будинок з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (І - черга будівництво торгового центру)» за адресою АДРЕСА_2 , складає 47 663 752 грн 69 коп.

40. Однак, 05 січня 2017 року Інспекцією ДАБК у Чернівецькій області було відмовлено ТзОВ «Гіпербуд» у видачі сертифіката № ЧВ 82 у зв`язку з тим, що в акті готовності об`єкта до експлуатації від 14 листопада 2016 року наведено недостовірні відомості в пункті 13 про документ, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою.

41. Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 06 лютого

2017 року у справі № 926/4124/16 встановлено, що рішенням Чернівецької міської ради № 107 від 25 лютого 2016 року припинено в односторонньому порядку договір оренди землі № 7800 від 04 травня 2012 року на підставі пункту 9.5.2 вказаного договору.

42. Підставою для прийняття вказаного рішення від 25 лютого 2016 року було здійснення орендарем будівництва без письмової згоди орендодавця.

43. Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 03 червня

2016 року визнано недійсним та скасовано рішення Чернівецької міської ради №107 від 25 лютого 2016 року.

44. Постановою Вищого господарського суду України від 09 листопада

2016 року рішення господарського суду від 03 червня 2016 року залишено без змін.

45. У подальшому, рішенням Чернівецької міської ради від 28 липня 2016 року за № 317 «Про припинення договору оренди землі № 7800 від 04 травня

2012 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та ТзОВ «Гіпербуд» у зв`язку з порушенням статті 25 Закону України «Про оренду землі», пунктів 1.1, 5.2, 7.4.11 договору та надання в оренду земельної ділянки припинено договір оренди землі № 7800 від 04 травня 2012 року в односторонньому порядку на підставі підпункту 9.5.2 цього договору та надано ОК ЖБК «Проспект» земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 площею

1,3000 га (кадастровий номер :11:001:0022) в оренду на три роки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) після припинення договору оренди землі № 7800 від 04 травня 2012 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та ТзОВ «Гіпербуд», відповідно до пункту 9.6 договору.

46. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 26 січня 2021 року у справі № 926/1574/18 встановлено, що 24 жовтня 2016 року між Чернівецькою міською радою та ЖБК «Проспект» укладено договір оренди землі № 10303, за умовами якого Чернівецька міська рада надає, а ОК «ЖБК «Проспект» приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В оренду передається земельна ділянка, загальною площею 1,3000 га, кадастровий номер :11:001:0022. Договір укладено строком на три роки.

47. 20 лютого 2017 року ОК «ЖБК «Проспект» через Центр надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради подав пакет документів з метою одержання сертифіката (для об`єктів ІV категорії складності).

48. 22 лютого 2017 року Інспекцією ДАБК Чернівецької міської ради видано

ОК «ЖБК «Проспект» сертифікат серії ЧВ № 09 на об`єкт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом» (І черга - будівництво торгового центру) на АДРЕСА_2 .

49. Проте, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року у справі № 926/4124/16, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04 квітня 2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 23 серпня 2017 року, визнано недійсним та скасовано рішення Чернівецької міської ради 10 сесії VII скликання від 28 липня 2016 року № 317 «Про припинення договору оренди землі від 04 травня 2012 № 7800, укладеного між Чернівецькою міською радою та ТзОВ «Гіпербуд»; визнано недійсним договір оренди землі від 24 жовтня 2016 року № 10303, укладений між Чернівецькою міською радою та ОК «ЖБК Проспект».

50. Судами встановлено, що спірне рішення Чернівецької міської ради від 28 липня 2016 року № 317 прийняте за відсутності передбачених статтею 31 Закону України «Про оренду землі» підстав для припинення договору оренди землі від 04 травня 2012 року № 7800 та з порушенням приписів частини другої статті 20, статті 123, частини першої статті 124, статті 186 Земельного кодексу України та статті 50 Закону України «Про землеустрій», оскільки зміна цільового призначення орендованої земельної ділянки з подальшою її передачею в оренду новому користувачу відбулася за відсутності проєкту землеустрою.

51. Зазначені обставини висвітлені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 липня 2021 року у справі № 926/1574/18.

52. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 26 січня 2021 року у справі № 926/1574/18 визнано незаконним та скасовано сертифікат серії ЧВ №09, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради 22 лютого 2017 року.

53. Постановою Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №926/1574/18 касаційну скаргу Чернівецької міської ради задоволено частково.

54. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 26 січня

2021 року у справі № 926/1574/18 у частині задоволення позовних вимог до Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування сертифікату серії ЧВ № 9, виданого 22 лютого 2017 року, скасовано. У цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування сертифікату серії ЧВ № 09, виданого 22 лютого 2017 року, відмовлено.

55. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 26 січня

2021 року щодо позовних вимог до ОК «ЖБК «Проспект» про визнання незаконним та скасування сертифікату серії ЧВ № 09, виданого

22 лютого 2017 року, залишено без змін.

56. Отже, сертифікат серії ЧВ № 09, виданий 22 лютого 2017 року Інспекцією ДАБК Чернівецької міської ради ОК «ЖБК «Проспект» на об`єкт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом» (І черга - будівництво торгового центру) на АДРЕСА_2 визнано незаконним та скасовано.

57. Судами також було встановлено, що 03 травня 2017 року між ОК «ЖБК «Проспект» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОК «ЖБК «Проспект» (продавець) передав за плату, а покупець ОСОБА_1 прийняв у власність нежитлове (торгове) приміщення № 116 , загальною площею 14,4 кв. м, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

58. Нежитлове приміщення, що є предметом цього договору, зареєстровано за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 квітня 2017 року на підставі сертифікату ДАБІ ЧВ № 09, виданого 22 лютого 2017 року, технічного паспорту, виданого ЧМКБТІ 24 лютого 2017 року, довідки № 37, виданої науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-земельне бюро» 09 березня 2017 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого КП «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» 25 лютого 2017 року № 81259676.

59. Продаж приміщення за погодженням сторін було здійснено за

153 504 грн, які покупець зобов`язувався сплатити продавцю у строк до

04 травня 2017 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

60. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

61. Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.

62. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

63. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

64. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

65. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

66. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

67. Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

68. Недійсність правочину визначається статтями 203, 215 ЦК України.

69. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

70. Відповідно до частин першої, третьої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

71. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

72. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України).

73. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (стаття 658 ЦК України).

74. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

75. Колегія суддів вважає за доцільне звернути увагу, що одними з основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

76. Ефективний захист прав особи має бути спрямованим на відновлення справедливості.

77. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

78. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

79. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

80. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надав належну оцінку поданим сторонами доказам, дійшов загалом обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки оспорюваний договір укладений з порушенням вимог статей 203, 658 ЦК України.

81. Судами встановлено, що ОК «ЖКБ «Проспект» неправомірно набув статус замовника будівництва, використовуючи який у подальшому оформив право власності на торгівельний комплекс, враховано обставини, встановлені судовими рішеннями у справах № 926/4124/16, № 926/1574/18. Суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про наявність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03 травня 2017 року, оскільки внаслідок укладення цього договору порушено права ТзОВ «Гіпербут», як замовника будівництва, на закінчення будівництва, здачу його в експлуатацію та оформлення права власності на новостворене нерухоме майно.

82. Доводи касаційної скарги про те, що належним способом захисту у спірних правовідносинах є вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, слід визнати за обставин цієї справи необґрунтованими, оскільки оспорювати правочин має право особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, але претендує на те, щоб майно перейшло у її власність (володіння). Вимоги заінтересованої особи, яка у судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на захист її прав, приведення сторін недійсного правочину до того стану, який мав місце до вчинення правочину, і який дозволить заінтересованій особі реалізувати свої законні права.

83. Подібні висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 727/7137/17, від 01 липня 2020 року у справі

№ 727/7763/17, від 19 жовтня 2023 року справа № 727/7731/22, у яких зміст правовідносин є тотожним правовідносинам у цій справі.

84. Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд врахував, що дозвіл на виконання будівельних робіт від 29 серпня 2012 року

№ ЧВ 9, виданий Інспекцією ДАБК у Чернівецькій області, яким ТзОВ «Гіпербуд» надано право на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (І черга - будівництво торгового центру, нове будівництво) за адресою: АДРЕСА_2 , не скасовувався, не визнавався недійсним та є чинним.

85. Доводи заявника значною мірою зводяться до переоцінки доказів у справі, на правильність висновків судів попередніх інстанцій не впливають.

86. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).

87. Колегія суддів, надаючи оцінку судовим рішенням на предмет їх законності у межах доводів касаційної скарги, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, оскільки суди, за встановлених у цій справі обставин, правильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшли цілком обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

88. Висновки судів першої та апеляційної інстанції, з урахуванням обставин цієї справи, не суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, на які заявник послався в обґрунтування доводів касаційної скарги.

89. Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Хованець Андрій Ігорович, залишити без задоволення.

2. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 лютого

2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара
В. В. Шипович