Провадження № 22-з/801/93/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Оніщук В. В.
УХВАЛА

24 липня 2024 рокуСправа № 127/18376/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді-доповідача Оніщука В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Панасюка О. С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

У провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває вказана справа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 04 червня 2024 року справа передана на розгляд колегії суддів в складі головуючого (судді-доповідача) Панасюка О. С., суддів - Ковальчука О. В., Шемети Т. М.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2024 року призначено розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

18 липня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про відвід судді Панасюка О. С., обґрунтовуючи її тим, що 26 червня 2024 року засобами електронного зв`язку вони отримали повістки про розгляд справи на 25 липня 2024 року о 09 год. 30 хв., однак з Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2024 року підготовчі дії у справі закінчено, призначено розгляд справи без повідомлення учасників справи, що позбавляє їх можливості надати пояснення щодо обставин по суті справи. Окрім того зазначали, що суддя Панасюк О. С. знайомий з суддею суду першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Викладені факти викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Панасюка О. С. при розгляді справи за їх апеляційною скаргою.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 липня 2024 року заявлений відвід було визнано необґрунтованим, вирішення питання відводу у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку передано на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 23 липня 2024 року заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід передана на розгляд судді Оніщуку В. В.

Розглянувши заяву про відвід, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Підстави для відводу судді передбачені статтею 36 ЦПК України. Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за об`єктивними та суб`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див.рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Проте апеляційним судом не встановлено і матеріалами справи не підтверджується наявність обставин, які б дійсно викликали сумніви в неупередженості судді Панасюка О. С.

Призначення справи до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (на підставі ст. 369 ЦПК України) не може слугувати підставою для відводу судді.

Також апеляційний суд зауважує, що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим факт знайомства судді-доповідача апеляційної інстанції із суддею першою інстанції, який прийняв оскаржуване рішення, не свідчить про упередженість судді апеляційної інстанції. Сумніви у зв`язку із таким фактом щодо об`єктивності судді апеляційної інстанції при розгляді справи є надуманими та не підтверджуються жодними доказами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що заявлений відвід судді Панасюку О. С. є необґрунтованим, оскільки заявники не навели та відповідно не довели існування обґрунтованих та об`єктивних обставин, які б давали підстави для висновку про можливість допущення суддею Панасюком О. С. упередженості при розгляді цієї справи, заява мотивована лише суб`єктивними надуманими сумнівами учасників справи, а тому підстави для задоволення заявленого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відводу відсутні.

Керуючись ст. ст. 39, 40, 259, 260, 381 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Панасюка О. С. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук