Справа № 710/796/23
Провадження № 2/710/91/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Гегельської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Відродження» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

19.06.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить зобов`язати СПОП «Відродження» повернути позивачу земельну ділянку з кадастровим номером: :03:001:0138, площею 2,3282 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Скотарівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) СПОП «Відродження» щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0138, зареєстроване 21 квітня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 50074379.

Позов позивач мотивував тим, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0138, площею 2,3282 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Починаючи з 30.03.2015 відповідач використовував належну позивачу земельну ділянку на підставі укладеного між ними Договору оренди землі № 243 від 23.03.2015 зі строком дії на 7 років (надалі -Договір). Отже, 30.03.2022 закінчився строк на який було укладеного Договір. 22.03.2022 позивач звернулася до відповідача із заявами № 996-997 на повернення у володіння позивача земельної ділянки після закінчення строку на який було укладено Договір, а також з вимогою видати копію чи належний позивачу примірник Договору, оскільки Відповідач так і не повернув його після підписання обох примірників з боку орендаря. Однак відповідач у своєму листі № 17 від 08.04.2022 звернувся до пункту 1 Розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» заперечуючи можливість повернення земельної ділянки у володіння власника. Таким чином, Договір було поновлено на один рік, тобто до 30.03.2023. Оскільки позивач не бажала після закінчення дії Договору знову передавати земельну ділянку у користування відповідача, тому 13.04.2023 позивач надіслала на офіційну адресу місця знаходження відповідача поштовим відправленням №614 лист-повідомлення про повернення у володіння власника земельної ділянки після закінчення дії Договору, а саме до 30.03.2023. Вказане письмове відправлення було отримане відповідачем 19.04.2023. 01.05.2023 позивач звернулася до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади із заявою на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з метою дізнатися чи припинено право оренди за відповідачем в зв`язку із закінченням строку дії речового права за Договором. Зі змісту розділу «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права» інформаційної довідки №330717553 від 01.05.2023, виданої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдинного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, позивач дізналася, що 21.04.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором здійснено запис № 50074379 про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди відповідача на земельну ділянку на підставі Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023, виданого СПОП «Відродження» та ОСОБА_1 . Втім позивач стверджує, що не укладала та не підписувала із відповідачем Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023 та не мала волевиявлення передавати земельну ділянку відповідачу після закінчення попереднього Договору, про що свідчить алгоритм дій позивача щодо повернення земельної ділянки, які окреслюються поданими до відповідача заявами-повідомленнями від 22.03.2022 вхідні №996 і 997 та листом-повідомленням від 13.04.2023. Позивач стверджує, що відповідач з метою заволодіння належною позивачу земельною ділянкою після отримання 19.04.2023 листa-повідомлення про повернення земельної ділянки сфальсифікував договір оренди землі № 227 від 21.04.2023, на підставі якого державний реєстратор здійснив запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за відповідачем права оренди на земельну ділянку строком на 20 років - до 21.04.2043. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

19.09.2023 від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач заперечував щодо позову, мотивуючи тим, що договір оренди землі № 227 від 21.04.2023 є укладеним, відповідач 01.09.2023 сплатив орендну плату позивачу та така прийнята позивачем. Згідно практики Верховного Суду не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами, а тому позов не належить до задоволення.

03.10.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач вказує, що сума орендної плати була зарахована на рахунок позивача без його відому та позивач готовий повернути вказану суму після надання рахунку для повернення відповідачем, а тому вважає що необхідно відхилити заперечення відповідача.

13.03.2024 позивач змінив предмет позову та просив визнати відсутнім інше речове право (право оренди) земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0138, зареєстроване за Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством «Відродження» ідентифікаційний номер 30709466 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 квітня 2023 року за номером 50074379.

Відзив щодо зміненого предмету позову відповідач не надав.

У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 27.06.2023 відкрито провадження в справі та витребувано у відповідача договір оренди землі №227 від 21 квітня 2023 року щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0138, орендодавець ОСОБА_1 , орендар СПОП «Відродження». Зобов`язано посадових осіб СПОП «Відродження» в строк до 20.07.2023 надати суду зазначений доказ.

07.09.2023 до суду надійшло клопотання від позивача, в якому він просив провести судово-почеркознавчу експертизу у справі та просив зобов`язати відповідача надати експерту оригінал договору.

11.09.2023 позивач надав заяву про долучення документів в якості вільних зразків для експертизи.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 11.09.2023 застосовано відносно СПОП «Відродження» заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів.

19.09.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області до суду надійшов акт державного виконавця щодо адреси СПОП «Відродження».

19.09.2023 від відповідача надійшов відзив, в якому також наявне клопотання про витребування у державного реєстратора виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Іллюка Андрія Олександровича оригінал та засвідчену копію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договору оренди землі № 227 від 21.04.2023, укладеного між СПОП «Відродження» та ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0138.

19.09.2023 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області було виправлено описку в ухвалі Шполянського районного суду Черкаської області від 11.09.2023.

25.09.2023 до суду надійшло клопотання позивача, в якому він просив витребувати докази у справі, а саме: із Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області, яка знаходиться за адресою: індекс: 20202, Черкаська обл., Звенигородський р-н, м. Звенигородка, просп. Шевченка, 68, - завірені копії документів Реєстраційної справи № 57 сформовані під час проведення державної реєстрації речового права на підставі Договору оренди землі № 227 від 21 квітня 2023 року виданого від імені орендаря: Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Відродження» та орендодавця: ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0138, в тому числі Заяву на проведення реєстраційних дій.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 09.10.2023 задоволено клопотання представника відповідача про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 13.11.2023 витребувано від державного реєстратора виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Іллюка Андрія Олександровича (вул. Шевченка, 190, смт. Вільшана, Звенигородського району, Черкаської області, 19523) оригінал та засвідчену копію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023, уклаеного між Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством «Відродження» та ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0138 та витребувано із Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області, яка знаходиться за адресою: індекс: 20202, Черкаська обл., Звенигородський р-н, м. Звенигородка, просп. Шевченка, 68, - завірені копії документів Реєстраційної справи № 57, сформовані під час проведення державної реєстрації речового права на підставі Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023, виданого від імені орендаря: Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Відродження» та орендодавця: ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0138, в тому числі Заяву на проведення реєстраційних дій.

21.12.2023 до суду надійшла відповідь від Вільшанської селищної ради Звенигородського району про те, що у державного реєстратора виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Іллюка Андрія Олександровича відсутній оригінал Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023, укладеного між Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством «Відродження» та ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0138, так як документи подані заявником для проведення реєстраційних дій в паперовій формі підлягають поверненню такому заявнику.

26.12.2023 та 28.12.2023 до суду надійшли із Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області завірені копії документів Реєстраційної справи № 57, сформовані під час проведення державної реєстрації речового права на підставі Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023, виданого від імені орендаря: Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Відродження» та орендодавця: ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0138.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 08.01.2024 у цивільній справі призначено судово-почеркознавчу експертизу та зупинено провадження по справі.

20.02.2024 від експерта надійшло клопотання про надання матеріалів, зокрема оригіналу договору оренди від 21.04.2023 №277 та вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 (виконані до дати підписання договору оренди від 21.04.2023 №277).

20.02.2024 до суду надійшло повідомлення представника відповідача про відсутність у відповідача оригіналу договору оренди від 21.04.2023 №277.

21.02.2024 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області поновлене провадження по справі.

13.03.2024 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області клопотання експерта задоволено частково та провадження по справі зупинено до отримання висновку експерта.

13.03.2024 до суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову, в якій позивач просив визнати відсутнім інше речове право (право оренди) земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0138, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством «Відродження» ідентифікаційний номер 30709466, 21 квітня 2023 за номером 50074379.

01.04.2024 від експерта надійшов лист про залишення ухвали суду від 08.01.2024 без виконання.

01.04.2024 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області поновлене провадження по справі.

24.04.2024 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області прийнято до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмета позову, в якій позивач просить визнати відсутнім інше речове право (право оренди) земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0138, зареєстроване за Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством «Відродження» ідентифікаційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 квітня 2023 за номером 50074379 та визначений відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на заяву про зміну предмету позову.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 27.05.2024 підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.11.2014, посвідченого державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В., зареєстрованого в реєстрі за №1123, на підставі договору про поділ спадщини ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 2,3282 гектарів , кадастровий номер :03:001:0138 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Скотарівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області (а.с.13).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 29637665, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0138, розмір 2,3282 га на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 14).

25.03.2015 зареєстроване інше речове право право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0138, розмір 2,3282 га, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підстав договору оренди між ОСОБА_1 та СПОП «Відродження» №243 від 23.03.2015, строк дії якого на 7 років, що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна від 15.09.2021 №274869873 (а.с. 15).

22.03.2022 позивач звернулася до відповідача із заявами від 22.03.2022, які отримані відповідачем 23.03.2022 та зареєстровані за № 996-997 на повернення у володіння позивача земельної ділянки після закінчення строку на який було укладено Договір оранди №243 від 23.03.2015 (а.с.16-17).

Відповідач листом №17 від 08.04.2022 повідомив позивача про поновлення договору на один рік на підставі підпункту 1 пункту 27 Розділу Х «Перехідна положення» Земельного кодексу» (а.с.18, 23-25).

13.04.2023 позивач надіслала на офіційну адресу місця знаходження відповідача поштовим відправленням №614 лист-повідомлення про повернення у володіння власника земельної ділянки після закінчення дії Договору, а саме до 30.03.2023. Вказане письмове відправлення було отримане відповідачем 19.04.2023. (а.с.19-20).

Зі змісту розділу «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права» інформації №330717553 від 01.05.2023, виданої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдинного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, 21.04.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором здійснено запис №50074379 про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди відповідача на земельну ділянку на підставі Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023, виданого СПОП «Відродження» та ОСОБА_1 зі строком дії 20 років (а.с.21).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 27.04.2023 №3.04.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором здійснено запис №50074379 про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди відповідача на земельну ділянку на підставі Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023, виданого СПОП «Відродження» та ОСОБА_1 зі строком дії 20 років (а.с.87-88).

01.09.2023 СПОП «Відродження» платіжною інструкцією від 01.09.2023 №34686 перерахувало ОСОБА_1 річну орендну плату за 2023 згідно договору оренди землі №227 від 21.04.2023 в розмірі 10000,00 грн. (а.с.89).

Відповідно до виписок по картці ОСОБА_1 по рахунку в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.09.2023 по 03.10.2023 позивачу надійшли кошти від відповідача як орендна плата в розмірі 10000,00 грн. (а.с.114) та за період з 03.10.2014 по 03.10.2023 позивачу надходили кошти від відповідача як орендна плата 27.08.2020, 08.12.2022, 01.09.2023 (а.с.114-116).

Виконавчий комітет Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області листом від 20.12.2023 №02-33/1903 повідомив суд про відсутність у державного реєстратора виконавчого комітету Вільшанської селищної ради оригіналу Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023 (а.с.175).

Згідно реєстраційної справи №57 сформованої під час проведення державної реєстрації речового права на підставі Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023 виданого від імені орендаря: Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Відродження» та орендодавця: ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0138, 21.04.2023 ОСОБА_3 на підставі довіреності від 25.11.2019 звернувся до реєстратора виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про реєстрацію договору оренди №27 від 21.04.2023, також наявний договір оренди №27 від 21.04.2023, реєстратором 27.04.2023 прийнято рішення про реєстрацію договору та проведено державну реєстрацю (а.с.177-201).

ОСОБА_3 14.02.2024 повідомив директора СПОП «Відродження» про здійснення дій по реєстрації договору оренди №27 від 21.04.2023 та надання оригіналу договору реєстратору, який в подальшому оригінал договору не повернув (а.с.231-232).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Це підтверджує ст. 627 ЦК України, згідно з якою відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, вчиняються у письмовій формі.

Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Вимогами ч. 2 ст.792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно зі ст.ст. 13, 14 даного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 15 даного Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 17 даного Закону України передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Законом № 2145-IX від 24.03.2022 Розділ X Земельного Кодексу України було доповнено пунктом 27, який набрав чинності 07.04.2022.

Відповідно до пп. 1 п. 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 1) вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення: а) державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування; б) приватної власності.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0138. Між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди землі № 243 від 23.03.2015 зі строком дії на 7 років, який зареєстрований 30.03.2015, термін дії якого було пролонговано на 1 рік на підстави вимог законодавства, таким чином договір діяв до 30.03.2023.

Листами від 22.03.2022 та від 13.04.2023 позивач звертався до відповідача про повернення у володіння власника земельної ділянки після закінчення дії Договору. Відповідач земельну ділянку не повернув.

21.04.2023 державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію права оренди відповідача на земельну ділянку на підставі Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023, виданого СПОП «Відродження» та ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що не підписувала договір оренди землі № 227 від 21.04.2023, між нею, ОСОБА_1 , як орендодавцем, та СПОП «Відродження», як орендарем.

Як вже зазаначав суд, що згідно із частиною першою та четвертою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 в справі № 674/461/16-ц, суд виснував, що у разі коли сторона не виявила свою волю на вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц вказано, що: «укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

З метою доведення позиції позивача щодо непідписання договору оренди №227 від 21.04.2023 позивач вказала, що в неї немає примірника договору та просила витребувати оригінал договору у відповідача, як іншої сторони договору, для проведення почеркознавчої експертизи.

Однак відповідач повідомив, що в нього також немає оригіналу договору, так як такий не повернутий держаним рестратором після проведення державної реєстрації права оренди.

Судом було витребувано оригінал договору у державного реєстратора, який повідомив суд, що оригінал договору у нього відсутній та повернений відповідачу.

За клопотання позивача було призначено почеркознавчу експертизу, втім експерт повернув ухвалу суду про призначення почеркознавчої експертизи без виконання, так як йому не було надано оригінал договору оренди землі №227 від 21.04.2023.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ч. 4, п. 3 - 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Судом дана норма була роз`яснена сторонам.

Щодо твердження відповідача про те, що договір оренди землі № 227 від 21.04.2023 є укладеним, так як виконується сторонами, зокрема підтвердженням такого твердження є те, що відповідач 01.09.2023 сплатив орендну плату позивачу та орендна плата прийнята позивачем.

Суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 зроблено правовий висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

За змістом законодавчого регулювання, наведеного як у загальних положеннях про правочини, так і в спеціальних приписах глави 58 ЦК України, якщо договір оренди (найму) будівлі хоча й має ознаки неукладеного, але виконувався обома його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність і в подальшому він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи оспорюваним з інших підстав.

Тобто суду необхідно встановити не просто факт використання спірного майна орендарем, а й те, чи сплачував орендар за таке використання орендодавцю та його правонаступникам і чи приймали вони таку оплату.

У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше)».

Добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Договір оренди землі є укладеним після досягнення сторонами усіх істотних умов такий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права (постанов Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 450/2286/16-ц).

Як було встановлено судом позивач, будучи власником земельної ділянки, уклав із відповідачем договір оренди землі № 243 від 23.03.2015 зі строком дії на 7 років, який зареєстрований 30.03.2015. Договір мав завершити свою дію 30.03.2022. До закінчення дії договору позивач 22.03.2022 повідомив орендаря відповідача про бажання повернути земельну ділянку, однак відповідач, посилаючись на вимоги законодавства, повідомив позивача про поновлення договору на 1 рік, таким чином договір діяв до 30.03.2023. В подальшому позивач знову 13.04.2023 звернувся до відповідача про повернення йому земельної ділянки після закінчення дії договору. Відповідач отримав лист 19.04.2023, однак земельну ділянку не повернув. 21.04.2023 відповідачем було здійснено державну реєстрацію права оренди відповідача на земельну ділянку на підставі Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023, виданого СПОП «Відродження» та ОСОБА_1 . Оригінал договору оренди землі № 227 від 21.04.2023 відповідач суду не надав. Відповідач не спростував фактів отримання повідомлення від орендодавця ОСОБА_1 про повернення земельної ділянки.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 скористалася своїм правом та з повним дотриманням умов договору, у визначений договором строк повідомила орендаря про свої наміри не укладати новий договір.

Тобто, поведінка позивача була послідовна та вказувала на не бажання продовження правовідносин оренди із відповідачем. Тоді, як дії відповідача щодо не надання оригіналу договору суд розцінює як ухилення від проведення експертизи підпису позивача на договорі оренди землі № 227 від 21.04.2023.

Щодо перерахування відповідачем позивачу орендної плати за договором оренди землі № 227 від 21.04.2023, як доведення факту виконання договору, то суд оцінює критично таке твердження, оскільки відповідач, володів інформацією про номер рахунку позивача та переказував на даний рахунок неодноразово орендну плату за попереднім договром оренди землі №243 від 23.03.2015, а відповідно мав можливість перерахувати кошти і за новим договором, позивач повідомив про готовність повернення коштів, і тому такі дії суд не вважає як виконання умов договору обома сторонами.

Отже, судом встановлено, що 21.04.2023 було здійснено державну реєстрацію права оренди відповідача на земельну ділянку на підставі Договору оренди землі № 227 від 21.04.2023, виданого СПОП «Відродження» та ОСОБА_1 , який не був підписаний орендодавцем та відповідно сторонами не досягнено згоди з усіх істотних умов договору, а отже такий договір є неукладеним.

Велика Палата ВерховногоСуду у постанові від 29.11.2023 у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22) вказала, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

У свою чергу Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.02.2024 у справі № 567/3/22 за вимогою орендодавця до орендаря, зокрема, про повернення земельної ділянки, дійшов висновку, що належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28.02.2024 у справі №136/2517/18 за вимогою орендодавця до орендаря про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом витребування земельної ділянки від орендаря.

Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім.

Належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача».

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Первісними позовними вимогами позивача були: зобов`язати СПОП «Відродження» повернути позивачу земельну ділянку з кадастровим номером: :03:001:0138, площею 2,3282 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Скотарівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) СПОП «Відродження» щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0138, зареєстроване 21 квітня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 50074379. В подальшому позивач скористався своїми процесуальними правами та змінив передмет спору та просив визнати відсутнім інше речове право (право оренди) земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0138, зареєстроване за Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством «Відродження» ідентифікаційний номер 30709466, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 квітня 2023 року за номером 50074379.

Твердження відповідача щодо не врахування заяви позивача від 13.03.2024 про зміну предмету спору при винесенні рішення з підстав того, що позивач не відмовився від двох попередніх вимог та заявив нову позовну вимогу немайнового характеру та відповідно мав доплатити судовий збір суд оцінює критично, так як в заяві від 13.03.2024 позивач вказує не про доповнення позовних вимог, а саме про зміну позовних вимог, крім того, в заявах від 24.04.2024 (а.с.40 Т.2), від 23.05.2024 (а.с.55 Т.2), від 18.06.2024 (а.с.74 Т.2) позивач зазначає про свої позовні вимоги, які стосуються однієї вимоги немайнового характеру, зокрема, визнання відсутнім інше речове право (право оренди) земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0138, зареєстроване за Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством «Відродження» ідентифікаційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 квітня 2023 за номером 50074379.

Суд переконаний, що зміна предмету позову не є тотожним поняттю відмова від позову.

Верховний Суд в постанові у справі №910/18389/20 від 22.07.2021 виснував, що Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому Верховний Суд зазначає про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Заміна позовних вимог іншими вимогами та / або доповнення позовних вимог новими вимогами, зокрема і у разі, якщо позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, відбувається саме шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог. Позивач, подавши до суду заяву про зміну предмету позову, визначив такі свої процесуальні дії саме як зміну предмету позову, а не збільшення позовних вимог, що відповідає принципу диспозитивності у господарському процесі, закріпленому у статті 14 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо позиції відповідача про застосування в даній справі рішення Шполянського районного суду Черкаської області у справі №710/616/22 від 01.12.2022 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Шполанасінтрав» до Агрофірми «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ФОП « ОСОБА_6 », про визнання правочину недійсним (касаційною інстанцією не переглядалась), то суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не суду першої інстанції, крім того, обставини в даній справі не є тотожними до справи №710/616/22, оскільки в тій справі йде мова про розірвання договору оренди сторонами та укладення нового договору оренди з новим орендарем, тоді як сторони первісного договору не розривали та орендодавець не підписував нового договору оренди.

Отже, позивач, звертаючись до суду вказувала, що договір оренди землі №227 від 21.04.2023 вона не підписувала, умови договору не погоджувала, а тому вважає договір неукладеним. У зв`язку з чим просила визнати визнання відсутнім право оренди. Відповідач не спростував твердження позивача та не довів протилежного належними та допустимими. За таких обставин суд вважає, що позов належить до задоволення.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задовольняє позов, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 1073,60 грн., оскільки позивачем були змінені позовні вимоги з двох позовних вимог немайнового характеру на одну (2147,20 грн. /2).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, 353, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати відсутнім інше речове право (право оренди) земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0138, зареєстроване за Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством «Відродження» ідентифікаційний номер 30709466, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 квітня 2023 року за номером 50074379.

Стягнути з Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Відродження» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: с.Товмач Звенигородського району Черкаської області, 20643, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , інші відомості про особу суду не відомі.

Відповідач: Сільськогосподарське приватно-орендне підприємство «Відродження» (20603, вул. Володарського, 109, м. Шпола, Черкаської області, ).

Суддя Н.П. Побережна