Справа № 953/5581/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Демченко С. В.,
секретар судового засідання Кошова О. В.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
21 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 січня 1990 року Київським відділом ДРАЦС у м. Харкові за актовим записом № 58. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 26 січня 1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач вчиняє домашнє насильство стосовно неї, тому наразі шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивачка зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам, та вона не зацікавлена в збереженні шлюбу, тому просила його розірвати.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечував.
Інших заяв та клопотань не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 січня 1990 року Київським відділом ДРАЦС у м. Харкові за актовим записом № 58, під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище зі « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 26 січня 1990 року Виконавчим комітетом Київської районної Ради народних депутатів м. Харкова УРСР.
Від цього шлюбу сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають.
За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.
Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбних відносин суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.
Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. Враховуючи те, що позивачка у своїй заяві від 22 липня 2024 року просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище без змін, суд приходить до висновку про необхідність залишення позивачці прізвище « ОСОБА_4 ».
Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Позивачка та відповідач у своїх заявах підтвердили суду, що збереження родини не є можливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, визнавши заявлені позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень.
На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 279, 280-289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 січня 1990 року Київським відділом ДРАЦС у м. Харкові за актовим записом № 58 - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 22 липня 2024 року.

Суддя С. В. Демченко