Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4070/24
Провадження №: 2-н/332/393/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Блажко У.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу,

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»» 11.07.2024 звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу у сумі 4 205,02 грн з підстави невиконання боржником своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про наявність правових підстав, передбачених ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено у розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до вимог статті 257 ЦК України загальна позовна давність складає три роки та застосовується до вимог про стягнення заборгованості з житлово-комунальних послуг.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає із моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Зі змісту заяви вбачається, що Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу як з власника будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.06.2021 по 31.08.2023.

Відповідно до абз. 2 п. 6.6. розділу VІ Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зі змінами, споживачі зобов`язані здійснювати оплату до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу.

Отже, право на позов про стягнення заборгованості за червень 2021 року виникло у заявника 22.06.2021, оскільки 21 червня припадало на вихідний день неділю. Заява про видачу судового наказу надійшла до суду 11.07.2024, що свідчить про пропуск заявником позовної давності. Отже, такі вимоги можуть бути вирішені лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Крім того, відповідно до довідки про фінансовий стан від 05.09.2023 за надані у червні 2021 року послуги з розподілу природного газу споживачу ОСОБА_1 нараховано 1 449,48 грн, що в десятки разів більше, ніж нарахування за інші місяці. Дані обставини не свідчать про безспірність заявлених вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

За таких обставин суддя вважає за необхідне відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 160, 165, 166, 258-261 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвалу надіслати заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У. В. Блажко