Провадження №: 2-зз/755/37/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суд із заявою про скасування заходів забезпечення позову в якій просить: скасувати заходи забезпеченння позову ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року шляхом заборони Відповідачу, ОСОБА_2 укладати договори купівлі продажу, договори оренди, договори дарування щодо квартири під АДРЕСА_1 .

Вимоги заяви мотивовано тим, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 укладати договори купівлі продажу, договори оренди, договори дарування щодо квартири АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду у даній справі законної сили, та оскільки відпала потреба в забезпеченні позову просить суд винести ухвали про скасування вжитих ухвалою суду від 20 грудня 2023 року заходів забезпечення.

Заявник в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгялду справи повідомлявся належним чином.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.

Суд, вивчивши заяву про скасування заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2, 11 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 7 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року заяву заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 укладати договори купівлі продажу, договори оренди, договори дарування щодо квартири АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду у даній справі законної сили. В іншій частині відмовлено.

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пашнина Валентина Володимирівна про визнання договору дарування недійсним залишено без розгляду.

При зверненні до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову Заявник зазначає, що оскільки ст. 158 ЦПК України передбачено що саме у разі залишення позову без розгляду, закритті провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, а також у зв`язку з необхідністю у скасуванні заходів просить винести відповідну ухвалу якою скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Дніпровського районного суду від 20 грудня 2023 року.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2023 року у справі № 463/2924/22.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що потреба у забезпеченні позову відпала у зв`язку залишенням позову без розгляду, з урахуванням того, що питання про скасування заходів забезпечення позову не розглянуто, які також не скасовані іншими судовими рішеннями у цій справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.158 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року у вигляді накладення заборони відповідачу ОСОБА_2 укладати договори купівлі - продажу, договори оренди, договори дарування щодо квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17.07.2024 року.

Суддя Н.О. Яровенко