Справа № 683/1993/24
У Х В А Л А

17 липня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі судді Сагайдак І.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Віхерко Надією Олексіївною, до ОСОБА_2 про виділення частки в натурі із майна, що є в спільній частковій власності, визнання права власності на нерухоме майно та припинення права спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належних йому 57/100 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із приміщень житлового будинку загальною площею 61,3 кв.м, житловою площею 48,7 кв.м, в тому числі: (2-1) кухні площею 6,4 кв.м, (2-2) санвузла площею 3,5 кв.м, (2-3) комори площею 2,7 кв.м, (2-4) житлової кімнати площею 5,6 кв.м, (2-5) їдальні площею 9,9 кв.м, (2-6) житлової кімнати площею 13,4 кв.м., (2-7) житлової кімнати площею 19,8 кв.м., а також господарських будівель та споруд: погріб «а», гараж «Б-І», хліб «В-І»; визнати за ним право власності в цілому на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, припинивши його право спільної часткової власності на 57/100 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Вважаю, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 про виділення частки в натурі із майна, що є в спільній частковій власності, визнання права власності на нерухоме майно та припинення права спільної часткової власності.

20 червня 2024 року судом в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України зроблено відповідний запит з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 .

За повідомленням Відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №03-27/1325/2024 від 25 червня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16 липня 2024 року на запит суду від Старокостянтинівського відділу ДРАЦС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_2 №173 від 20 травня 2019 року та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №6 від 05 липня 2024 року, з яких вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 помер до звернення ОСОБА_3 в суд із зазначеним позовом.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З аналізу п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження. У випадках, установлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, установлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що всі фізичні особи є рівними в здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має всі особисті немайнові права, установлені Конституцією та цим кодексом. Фізична особа здатна мати всі майнові права, що встановлені цим кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією, цим кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно із ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (ст.46 ЦПК України).

Частиною 1 статті 47 ЦПК України визначено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Системний аналіз указаних норм права, а також положень ч.ч.1, 2, 4 ст.25, ч.1 ст.26 ЦК та ч.2 ст.48 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність, тобто має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й щодо національних судів («Diya 97 v. Ukraine», №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати КЦС у постанові від 20 червня 2019 року у справі №185/998/16, а також аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №127/328/17.

Оскільки ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до ОСОБА_2 у червні 2024 року, тобто після його смерті, яка мала місце 18 травня 2019 року, в зв`язку із чим правоздатність останнього відповідно до вимог ч.4 ст.25 ЦК України припинилась, тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.186, 258-261, п.7 ч.1 ст.353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки в натурі із майна, що є в спільній частковій власності, визнання права власності на нерухоме майно та припинення права спільної часткової власності, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: