Справа № 577/3712/24
Провадження № 2-о/577/291/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Конотопської міської ради Сумської області, ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він та ОСОБА_2 є батьками малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.07.2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 27.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 349, розірвано. Залишено на виховання ОСОБА_1 малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини не приймає участі в утриманні і вихованні доньки ОСОБА_3 та проживає окремо в іншому місці за адресою: АДРЕСА_1 . Він забезпечує свою доньку усім необхідним для її повноцінного фізичного, ментального та розумового розвитку, сприяє задоволенню усіх її потреб та створенню належних умов життя, що в сукупності свідчить про самостійне виховання ним своєї доньки. Встановлення даного факту йому необхідно для захисту та реалізації законних прав та інтересів малолітньої дитини та його прав, як батька та уникнення суперечностей при визначенні даного факту зі сторони органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших фізичних та юридичних осіб, тому і звернувся з вищевказаною заявою до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, проти заявлених вимог не заперечує (а.с. 13).

Заінтересована особа орган опіки та піклування Конотопської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 11).

Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ст. 8 Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 02.12.2009 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Конотоп Сумської області (а.с. 6).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Конотоп Сумської області, батьком вказаний ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_2 (а.с. 3).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.07.2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 27.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 349, розірвано. Залишено на виховання ОСОБА_1 малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно довідки наданої комунальним некомерційним закладом Конотопської міської ради Сумської області «Конотопська центральна районна лікарня імені академіка М. Давидова» від 10.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у лікаря. Станом здоров`я дитини піклується батько (а.с. 4).

Свідок ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що знає заявника тривалий час, сусіди, підтримують дружні стосунки. Дійсно ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує доньку ОСОБА_3 , мати дитини з ними не проживає.

Свідок ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що знає заявника, тривалий час, підтримують дружні стосунки. Дійсно ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує доньку ОСОБА_3 , мати дитини з ними не проживає.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що малолітня донька ОСОБА_3 проживає зі своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, утримує, доглядає та піклується про її стан здоров`я. Дитина проживає окремо від матері.

Будь-яких доказів, що мати ОСОБА_2 приймає активну участь у вихованні, утриманні малолітньої дитини матеріали справи не містять.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_2 не заперечує факту утримання та перебування на вихованні з батьком спільної дитини.

Однак, як встановлено судом, у заявника виникає необхідність щодо вирішення питання юридичної фіксації факту самостійного виховання та утримання дитини, оскільки в подальшому виникають обставини у необхідності оформлення документів для допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що встановлення даного факту не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 ЦК України, ст. 141, 150, 160 СК України, ст. 12, 76-81, 89, 92, 206, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , без участі матері.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 02 грудня 2009 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, код РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , код РНОКПП не встановлений.

Заінтересована особа: Орган опіки та піклування Конотопської міської ради Сумської області, , м. Конотоп Сумської області, пр. Миру, 8.

Суддя Буток Т. А.