Справа № 183/2733/13-ц
№ 4-с/183/30/24

У Х В А Л А
19 липня 2024 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участю: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника скаржника ОСОБА_1 , представника приватного виконавця Кувшинової Н. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,
01липня 2024 року ОСОБА_2 (надалі заявник, боржник) через представницю адвоката Іванову О. М. звернулась до суду з цією скаргою, в якій просить:
1. Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни (надалі приватний виконавець) щодо винесення постанов:
- про відкриття виконавчого провадження № 73676951 від 26 грудня 2023 року на підставі виконавчого листа №183/2733/13-ц, виданого 26 січня 2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (надалі ПАТ «КБ «Надра») заборгованості за кредитним договором № 829635/ФЛ від 03 червня 2008 року у розмірі 2 467 003,56 грн, яка складається із заборгованості по непогашеному кредиту у розмірі 1 408 662,82 грн, заборгованості по процентам у розмірі 925 895,61 грн, пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 132 445,13 грн; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» за кредитним договором №829635/ФЛ від 03 червня 2008 року в сумі 2 467 003,56 грн звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,2000 га, цільове при значення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: кадастровий номер 122328550-0:03:020:0038, що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим № 1000, і є предметом іпотеки згідно договору іпотеки № 829635/ФЛ-1, посвідченого 03 червня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1005, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», із початковою ціною продажу, яку буде визначено в межах виконавчого провадження на підставі ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження»:
- про опис та арешт майна боржника від 20 червня 2024 року у виконавчому провадженні № 73676951, якою описано та арештовано 1/3 частина квартири, загальною площею 45,7 грн, житловою 33,7 кв.м, реєстраційний номер 25877558, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ;
2.Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецьку О. О. поновити порушені права боржника та скасувати постанову від 26 грудня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 73676951 з примусового виконання виконавчого листа № 183/2733/13-ц, виданого 26 січня 2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, постанову від 20 червня 2024 року про опис та арешт майна боржника, а також всі інші примусові дії, вчинені в рамках виконавчого провадження № 73676951.
В обґрунтування скарги заявник послалась на те, що 20 червня 2024 року за адресою реєстрації та мешкання ОСОБА_2 з`явились приватний виконавець та її помічник для складання акту опису та арешту належної заявнику 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 . З цього дня заявнику стало відомо про виконавче провадження № 73676951, відкрите 26 грудня 2023 року приватним виконавцем Русецькою О. О.
24 червня 2024 року ОСОБА_2 отримала можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження в офісі приватного виконавця Русецької О. О. та отримати копії документів з ідентифікатором. Як стало відомо заявнику з Автоматизованої системи виконавчого провадження 25 червня 2024 року: 26 грудня 2023 року Приватним виконавцем винесено: 1) постанову про відкриття виконавчого провадження № 73676951 з примусового виконання виконавчого листа № 183/2733/13-ц, виданого 26 січня 2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (надалі ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»; заінтересована особа) боргу в розмірі 2 467 003,56 грн та винагороди приватного виконавця у розмірі 246700,36 грн; 2) постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій; 3) постанови про стягнення з боржника основної винагороди; 4) 17 січня 2024 року постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних; 5) 18 січня 2024 року постанови про арешт коштів боржника; 6) 18 січня 2024 року постанови про арешт майна боржника; 7) 18 січня 2024 року постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; 8) 20 червня 2024 року постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Заявник вважає дії державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій неправомірними, вчиненими з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а винесені ним постанови такими, що підлягають скасуванню, оскільки 26 січня 2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ПАТ «КБ «Надра» видано виконавчий лист зі строком пред`явлення до виконання - один рік. Вказаний виконавчий лист пред`явлено ПАТ «КБ «Надра» до виконання у Ленінський відділ державної виконавчою служби міста Дніпропетровська, яким відкрито виконавче провадження № 52449579. Постановою заступника начальника Ленінського ВДВС м. Дніпропетровська Пономаренко О. О. від 08 грудня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві. Підставою повернення вказано п. 9 ч. 3 ст. 37, 40 Закону України «Про виконавче провадження» з формулюванням:встановлення законом заборони щодо звернення стягнення на майно боржника. Позивач вказує, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03 червня 2014 року не встановлював заборону примусового звернення стягнення (відчуження без згоди власника) на вільну від забудови земельну ділянку. Таким чином, земельна ділянка, на яку судом звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитом, не відносилась до об`єкту житлового фонду та не розповсюджувалась на такий об`єкт нерухомого майна, оскільки не було встановлено заборону щодо звернення стягнення на неї і висновок про причини повернення є безпідставним. Вказує, що оскільки ПАТ КБ «Надра» не скористалося своїх правом і повторно у визначений строк виконавчий лист для примусового виконання не пред`явило, то стягувач пропустив строк його пред`явлення до виконання.
Вказує, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2021 року у справі № 183/2733/13-ц заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для його пред`явлення задоволено частково. Замінено сторону стягувача у виконанні рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року у цивільній справі № 183/2733/13-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». У поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено. Підставою відмови в ухвалі вказано те, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп`не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. На момент купівлі у ПАТ «КБ «Надра» 17 липня 2020 року права вимоги, у тому числі і за договорами, укладеними з боржниками, строки пред`явлення виконавчого документу сплили.
Отримавши в грудні 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» 21 грудня 2023 року знову подано виконавчий лист Приватному виконавцю і виконавче провадження відкрито. Позивач вказує, що дії Приватного виконавця по винесенню постанови по відкриттю ВП № 73676951 з примусового виконання виконавчого листа № 183/2733/13-ц, виданого 26 січня 2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 2 467 003,56 грн та всіх інших постанов в межах цього виконавчого провадження є неправомірні.
В правове обґрунтування скарги посилається на ч. 1, 2, п. 2 ч. 4 ст. 4, ст. 5, ст. 12, ч. 1, 2 ст. 18, п.1 ч. 1 ст. 26, ч. 1, 5 ст. 37, ч. 1 ст. 48, ч. 1 ст. 50, ч.5-7 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIІ.
10 липня 2024 року подано заперечення заінтересованої особи ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» на скаргу. Згідно з запереченнями ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» вказує, що повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIIІ. Враховуючи підстави повернення виконавчого документа стягувачу (пункт 9 статті 37 Закону № 1404-VIIІ), трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання розпочався з 28 вересня 2021 року з дня закінчення строку дії відповідної заборони, встановленої Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу № 52449579 від 08 грудня 2016 року заявником у встановлені строки не оскаржувалась, тобто є чинною. Посилається на правові висновки, викладені: у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц, постанові Верховного Суду від 11 листопада 2021 року у справі № 2-5827/2010, постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 541/1213/14-ц, ухвалах Верховного Суду від 19 листопада 2020 року у справі № 913/518/13-г, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/869/14, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2022 року у справі № 489/5747/15-ц, постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08, постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 208/5913/22, постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі № 204/8130/22, від 24 січня 2024 року у справі № 182/4087/13-ц, від 22 лютого 2024 року у справі № 128/3691/16, від 24 грудня 2019 року у справі № 823/59/17.
Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України від 26 грудня 2023 року, боржник працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «МАЛБІ ФУДС». Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби від 18 січня 2024 року, боржник на обліку в органах ДФС не перебуває. Згідно з відповіддю МВС від 18 січня 2024 року, транспортні засоби за боржником не зареєстровані. В подальшому, 18 січня 2024 року винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до банківських установ для виконання. Згідно з відомостями з електронного документообігу між банківськими установами та автоматизованою системою виконавчих провадженню згідно з повідомленнями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «БАНК ВОСТОК» - арешт накладено. Згідно з відповідями АТ «УКРСИББАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ОКСІ БАНК», АТ «ОТП БАНК», АТ «ТАСКОМБАНК», АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», АТ «ІНДУСТРІАЛ БАНК», АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», АТ «Акціонерно-комерційний банк «ЛЬВІВ», АТ «Кредо Банк», АТ «ІДЕЯ БАНК», АТ«АГРОПРОСПЕРІС БАНК», АТ «Банк Авангард», АТ «СЕНС БАНК», АТ «БАНК АЛЬЯНС», ПАТ АБ «ПІВДЕННИЙ», АТ «АЛЬТБАНК», АТ «ОЩАДБАНК», АТ «ІНГ БАНК УКРАЇНА», АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «БАНК 3/4», АТ «СКАЙ БАНК», АТ «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК» - відкритих поточних рахунків відносно боржника не має.
18 січня 2024 року винесено постанову про арешт майна боржника. 18 січня 2024 року, на підставі отриманої відповіді Пенсійного Фонду України. 18 січня 2024 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено на виконання до бухгалтерії ТОВ «МАЛБІ ФУДС». 18 січня 2024 року на адресу боржниці направлено виклик про необхідність з`явитись до приватного виконавця та надати відповідні документи. Однак, боржниця на виклик приватного виконавця не з`явилась, витребувані документи не надала.
Згідно з отриманою інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за боржником зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 . На підставі отриманої інформації, керуючись ст. 56 Закону № 1404-VIIІ, приватним виконавцем проведено опис й арешт вищевказаного майна, про що винесено відповідну постанову.
Представник приватного виконавця вказує, що 26 грудня 2023 року до офісу приватного виконавця пред`явлено виконавчий лист № 183/2733/13-ц від 26 січня 2016 року. Згідно з відміткою у виконавчому документі, 08 грудня 2016 року заступником начальника Ленінського ВДВС міста Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області О. О. Пономаренко винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві № 52449579 на підставі п 9 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIIІ. Тобто, виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі того, що на момент виконання зазначеного документа була законом встановлена заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.
Заборона щодо звернення стягнення на нерухоме майно діяла на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII. Зазначений Закон втратив чинність 23 вересня 2021 року із набранням чинності Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1381-ІХ від 13 квітня 2021 року, набрання чинності відбулось 23 квітня 2021 року. Закон України № 1304-VII втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності Законом № 1381-ІХ. Тобто, мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті - закінчив свою дію 24 вересня 2021 року. Таким чином, строк на пред`явлення виконавчого листа № 183/2733/13-ц від 26 січня 2016 року до виконання розпочато з дня закінчення строку дії відповідної заборони - з 24 вересня 2021 року і складає три роки. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві № 52449579 від 08 грудня 2016 року скаржником не оскаржувалась, а отже є чинною. Чинним законодавством не передбачено право суду вносити зміни до постанов державного виконавця та визначати дійсні підстави повернення виконавчого документу стягувачу. Зазначає, що протягом здійснення виконавчого провадження, боржником не вчинено жодних дій спрямованих на повне чи часткове виконання судового рішення.
Постановленою суддею ухвалою від 12 липня 2024 року у задоволенні заяви представника заявника про зупинення стягнення на підставі виконавчого документу в порядку забезпечення позову відмовлено.
В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги, відповіді на заперечення, підтримала та просила її задовольнити. Пояснила на недоречності посилань на не оскарження заявником постанови державного виконавця, через те, що про існування такої заявник дізналася лише 24 червня 2024 року та на цей час виконавче провадження № 52449579 знищене.
Представник приватного виконавця в судовому засіданні підтримала надані заперечення. Доповнила заперечення поясненнями, що при описі та арешті належної боржнику 1/3 частини житлової квартири приватним виконавцем ураховано суму боргу та проведено опис майна для реалізації, оскільки кошти, наявні у боржника та вартість земельної ділянки не будуть достатніми для виконання рішення.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань про причини неявки або можливість розгляду скарги у його відсутність не подавав. Його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши пояснення представників, оцінивши доводи, покладені в обґрунтування скарги та заяв по суті скарги, дослідивши долучені до них докази, матеріали справи № 183/2733/13-ц та матеріали виконавчого провадження № 52449579, суд висновує таке.
Рішенням суду установлено, окрім іншого, що 03.06.2008 між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 829635/ФЛ, на підставі якого банк надав ОСОБА_4 кредит на придбання нерухомого майна (земельної ділянки) у сумі 179 228,00 доларів США. Зі свого боку ОСОБА_2 зобов`язувалася щомісячно до 10 числа поточного місяця вносити на рахунок банку мінімально необхідні платежі, що включають в себе погашення заборгованості за кредитом, а також сплату процентів за користування кредитом у розмірі 14,49 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Також встановлено, що в забезпечення належного виконання умов кредитного договору, між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 03.06.2008 було укладено договір іпотеки № 829635/ФЛ-1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Безталанною О. А., за реєстровим № 1005, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала банку в іпотеку земельну ділянку площею 0,2000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :03:020:0038, що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Безталанною О.А., за реєстровим № 1000.

Рішення суду набрало законної сили 03 березня 2014 року.

Дані АСДС Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, довідкова сторінка першого тому справи свідчать, що на виконання рішення суду 06 січня 2016 року виготовлено та 26 січня 2016 року отримано представником ТОВ «КБ «Надра» виконавчі листи у справі за поданою представником заявою /т.1 а.с.46/.

20 листопада 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулась до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення до виконання /т.1 а.с.50-52/.

Постановленою судом ухвалою від 24 листопада 2020 року заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» повернуто без розгляду.

16 грудня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулась до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення до виконання /т.1 а.с.78-79/.

13 квітня 2021 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження /т.1 а.с.93/.

Постановленою судом ухвалою від 19 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження.

Постановленою судом ухвалою від 20 травня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для його пред`явлення задоволено частково. Замінено сторону стягувача у виконанні рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року у цивільній справі № 183/2733/13-ц з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». У задоволенні іншої частини заяви відмовлено. Ухвала суду в частині відмови мотивована тим, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Так, на момент купівлі у ПАТ «КБ «Надра» 17 липня 2020 року права вимоги, у тому числі і за договорами, укладеними з боржниками, строки пред`явлення виконавчого документу сплили, крім того, після такої купівлі пройшло більше року, що свідчить про відсутність належної зацікавленості стягувача у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду.

05 лютого 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення /т.1 а.с.128-134/, яку постановленою судом ухвалою від 08 лютого 2024 року залишено без руху.

24 лютого 2024 року ОСОБА_2 на виконання ухвали суду від 08 лютого 2024 року подано уточнену заяву про перегляд заочного рішення /т.1 а.с.138-141/.

Постановленою судом ухвалою від 18.03.2024 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення повернуто заявнику з підстав невиконання ухвали суду від 08 лютого 2024 року.

Матеріали виконавчого провадження, надані суду у копіях свідчать, що:

- 26 грудня 2023 року до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. подано заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про примусове виконання рішення суду, в якому викладено, окрім іншого, прохання стягнути заборгованість та вчинити виконавчі дії з примусового виконання виконавчого документу. Також, разом х заявою пред`явлено виконавчий лист № 183/2733/13-ц, виданий 26 січня 2016 року про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, боржником у якому вказано ОСОБА_2 . Крім того до заяви долучено копію постанови № 52449579 від 08 грудня 2016 року;

- виконавчий лист №183/2733/13-ц (2/183/393/14), виданий 26 січня 2016 року містить відмітку в графі «Відмітки про виконання», згідно з якою 08 грудня 2016 року заступником начальника Ленінського ВДВС міста Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області Пономаренко О. О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві № 52449579 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIIІ;

- постановою від 08 грудня 2016 року заступника начальника Ленінського ВДВС міста Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області Пономаренко О.О. у виконавчому провадженні № 52449579 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/183/393, виданого 26 січня 2016 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» боргу 2 467 003,56 грн установлено наявність визначеної законом заборони щодо звернення стягнення на майно боржника, внаслідок чого виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37, 40 Закону України «Про виконавче провадження»;

- 26 грудня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 7367695. Зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 246 700,36 гривень;

- 27 грудня 2023 року приватним виконавцем на адресу боржника (м. Дніпро, пров. Брянський (після перейменування Старолікарняний), 16/2 направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 26 грудня 2023 року ВП № 73676951 рекомендованим листом трекінг поштового відправлення 039;

- 26 грудня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, направлену сторонам для відома супровідним листом № 62577;

- 26 грудня 2023 року відповідно до наказу Міністерства юстиції України №954/5 від 24 березня 2017 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, яку також направлено сторонам для відома супровідним листом № 62576;

- 26 грудня 2023 року приватним виконавцем отримано відповідь Пенсійного фонду України, згідно з якою боржник працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «МАЛБІ ФУДС»;

- 10 січня 2024 року приватним виконавцем отримано відповідь Державної фіскальної служби, згідно з якою боржник на обліку в органах ДФС не перебуває;

- 18 січня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові/електронні кошти, що містяться на відкритих боржником рахунках/електронних гаманцях, направлену стягувачу та боржнику супровідним листом № 5037 та в електронній формі іншим адресатам;

- з витягу сайту Міністерства юстиції вбачається, що 18 січня 2024 року при виконанні постанови про арешт коштів, з відомостей з електронного документообігу між банківськими установами та автоматизованою системою виконавчих проваджень: відповідно до повідомлень АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «БАНК ВОСТОК» - арешт накладено; згідно з відповідями АТ «УКРСИББАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ОКСІ БАНК», АТ «ОТП БАНК», АТ «ТАСКОМБАНК», АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», АТ «ІНДУСТРІАЛ БАНК», АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», АТ «Акціонерно-комерційний банк «ЛЬВІВ», АТ «Кредо Банк», АТ «ІДЕЯ БАНК», АТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК», АТ «Банк Авангард», АТ «СЕНС БАНК», АТ «БАНК АЛЬЯНС», ПАТ АБ «ПІВДЕННИЙ», АТ «АЛЬТБАНК», АТ «ОЩАДБАНК», АТ «ІНГ БАНК УКРАЇНА», АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «БАНК 3/4», АТ «СКАЙ БАНК», АТ «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК» - відкритих поточних рахунків відносно боржника не має;

- 18 січня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, яку направлено боржнику та стягувачу;

- 18 січня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника, яку направлено на виконання до ТОВ «МАЛБІ ФУДС», боржнику та стягувачу супровідним листом № 5058;

- 18 січня 2024 року на адресу боржника направлено виклик про необхідність з`явитись до приватного виконавця 31 січня 2024 року о 11:00 год. за відповідною адресою та надати відповідні документи;

- 18 січня 2024 року приватним виконавцем отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужений об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 № 362366260, з якої вбачається наявність у боржника на праві власності: земельної ділянки, кадастровий номер :03:020:0038, адреса: Дніпропетровська область, Новомосковський район, село Піщанка, вулиця Чкалова; цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та щодо якої наявні записи про обтяження, в тому числі: про арешт, накладений Ленінським ВДВС м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2016 року, іпотека, арешт, накладений приватним виконавцем 03 жовтня 2016 року; право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_2 ;

- 19 січня 2024 року приватним виконавцем отримано відповідь МВС України, згідно з якою транспортні засоби за боржником не зареєстровані;

- 20 червня 2024 року приватним виконавцем проведено опис й арешт майна боржника 1/3 квартири АДРЕСА_2 , про що винесено відповідну постанову, яку 20 червня 2024 року за № 36496 направлено стягувачу та боржнику.

Також з відомостей АСВП убачається наявність завершеного виконавчого провадження щодо заявника № 66718740, відкритого виконавчого провадження № 73676951.

Позиція сторін у справі та доводи скарги свідчать, що заявник вважає протиправними дії державного виконавця через: відкриття провадження поза межами строку, встановленого законом, вказуючи що строк виконання виконавчого листа сплив; вчинення дій з опису та арешту майна позивача, яке є її житлом без дослідження можливості звернення стягнення на інше майно боржника земельну ділянку.

Вирішуючи скаргу по суті, суд виходить з такого.

Щодо строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Наявна у справі копія виконавчого листа, виданого 26 січня 2016 року містить відомості про його строк пред`явлення 1 рік.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання на момент видачі вказаного виконавчого листа встановлювались статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Так, відповідно до частини першої статті 22 Закону № 606-XIV, у вказаній редакції, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Водночас, Закон № 606-XIV втратив чинність з 05 жовтня 2016 року згідно з Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Слід зауважити, що законодавець визначив порядок переходу від однієї форми регулювання правовідносин до іншої, навівши відповідні правила у розділі ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VІІІ, згідно з пунктом 5 якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, ураховуючи приписи частин першої - другої статті 12 Закону № 1404-VІІІ, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа за рішенням від 18 лютого 2014 року у справі, на момент його видачі становив 1 рік та після набрання чинності Закону № 1404-VIII 3 роки. Перебіг виконання починатися з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Тобто останнім днем строку пред`явлення до виконання є 03 березня 2018 року.

Частиною четвертою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Про це було безпосередньо зазначено у частині другій статті 23 Закону № 606-XIV, яка є попередньою редакцією Закону № 1404-VIII, тоді як в чинній редакції Закону питання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання урегульовано статтею 12, але в ній ця норма відсутня.

Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, з аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону № 1404-VIII вбачається, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Матеріали справи свідчать, що виконавчий лист був пред`явлений до виконання до Ленінського ВДВС міста Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області та постановою від 08 грудня 2016 року заступника начальника Ленінського ВДВС міста Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області від 08 грудня 2016 року у виконавчому провадженні № 52449579 повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37, 40 Закону № 1404-VIII

Норми п. 9 ч. 1, ч. 5 ст. 37 Закону № 1404-VIII, в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1730-VIII від 03 листопада 2016 року, передбачали, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 5статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Так, на момент винесення державним виконавцем 08 грудня 2016 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу через встановлену законом заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 629-VIII від 16 липня 2015 року, пп. 1 п. 1 якого встановлював, що протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Крім того цей Закон № 1304-VII у п. 2 ч. 1 встановлював і те, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки).

Як установлено заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року року у справі № 183/2733/13-ц, на підставі якого видано виконавчий документ, кредитний договір між правонаступником Банку та боржником укладено про надання коштів в іноземній валюті на придбання земельної ділянки. Після укладення договору боржником придбано земельну ділянку з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала Банку в іпотеку придбану земельну ділянку.

За таких обставин, ураховуючи зміст Закону № 1304-VIIІ, умови кредитного договору та договору іпотеки, відсутність доказів на підтвердження того, що земельна ділянка з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд придбавалася у червні 2008 без мети будівництва житла, не використовувалася для будівництва єдиного житлового майна боржника та за умови того, що право власності на 1/3 частину квартиру у м. Дніпро виникли у боржника у вересні 2008 року суд відхиляє доводи заявника про помилковість дій державного виконавця під час зазначення причин повернення виконавчого документу та протиправний розрахунок Приватним виконавцем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не від моменту повернення виконавчого документу стягувачеві.

Так, 23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 23 вересня 2021 року.

Отже, враховуючи підстави повернення виконавчого документа стягувачу (пункт 9 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»), трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання розпочався з 28 вересня 2021 року (дня закінчення строку дії відповідної заборони) і приватним виконавцем правомірно, у встановлені законодавством строки відкрите виконавче провадження.

Крім того, суд ураховує, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві №52449579 від 08 грудня 2016 року не оскаржувалась, є чинною, виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню не визнавався, а приватний виконавець не наділений повноваженнями самостійно тлумачити постанови інших органів виконавчої служби.

Посилання заявника на мотиви відмови в поновленні строку, викладені у постановленій судом ухвалі від 20 травня 2021 року суд не приймає до уваги, оскільки виконавчий лист та постанова державного виконавця при розгляді заяви про заміну стягувача та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання на дослідження суду не надавались, а відомості про пред`явлення його до виконання та підстави повернення його стягувачу не були предметом дослідження судом. За таких обставин мотиви, викладені судом в постановленій ухвалі не можуть бути взяті до уваги при розгляді скарги.

Посилання заявника на те, що саме первісний стягувач, або чинний стягувач повинні були оскаржувати постанову державного виконавця є безпідставними, оскільки заявник, як сторона виконавчого провадження також має право оскаржити таку постанову. Знаючи про укладення нею договору поруки та іпотеки належного їй майна, не могла не знати про зобов`язання, які взяла на себе під час укладення таких договорів, про можливість як судового, так і виконавчого провадження щодо вказаних договорів та їх наслідків.

За таких обставин, суд вважає, що дії приватного виконавця та винесені ним під час виконання виконавчого документу постанови (в тому числі і про відкриття виконавчого провадження) є вчиненими відповідно до закону та в межах повноважень приватного виконавця та право заявника, з огляду на обов`язковість виконання судового рішення, порушене не було.

Щодо доводів заявника про неправомірне вчинення приватним виконавцем дій з опису та арешту майна позивача, яке є її житлом без дослідження можливості звернення стягнення на інше майно боржника земельну ділянку, суд висновує таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За ст. 10 Закону № 1304-VIIІзаходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За п. 1 4 ст. 13 Закону № 1304-VIIІпід час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Стаття 18 Закону № 1304-VIIІ встановлює, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Окрім іншого,виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом № 1304-VIIІ; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1304-VIIІ встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 1304-VIIІ звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону № 1304-VIIІ звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Отже, відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом № 1304-VIIІ, першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об`єкти нерухомості.

Правило щодо застосування встановленої законом черговості звернення стягнення на майно боржника, а саме, що в першу чергу звернення стягнення повинно відбуватись на кошти та рухоме майно, має істотне значення. Відповідно, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна відповідно до частини першої статті 50 Закону № 1304-VIIІ здійснюються у виключному випадку у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Так, перевірені судом матеріали виконавчого провадження свідчать, що приватним виконавцем отримано відомості про наявність коштів на банківських рахунках боржника, отримання ним заробітної плати та наявності у власності іншого нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:020:0038, саме на яку звернуто стягнення судом у рахунок заборгованості судовим рішенням.

Таким чином установлено, що при наявності у боржника коштів та рухомого майна, а також окремої від приватного будинку земельної ділянки, приватний виконавець в порушення встановленого Законом порядку черговості звернення стягнення на різні види майна боржника, звернув стягнення на квартиру, в якій проживає боржник, що може мати наслідком незаконне позбавлення особи права власності на житло.

При виконанні судового рішення, приватний виконавець хоча і переслідував легітимну мету, спрямовану на задоволення вимог стягувача, проте примусове стягнення на майно боржника повинно відбуватись у повній відповідності до вимог закону, тому втручання в мирне володіння майном вчинене з порушенням встановленої національним законом процедури, не може вважатись правомірним.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону № 1304-VIIІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. про опис та арешт майна боржника від 20 червня 2024 року ВП № 73676951 неправомірною.

Вирішуючи питання щодо способу усунення порушеного права, суд виходить з такого.

Заявник в заяві в цій частині просив зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецьку О. О. поновити порушені права боржника та скасувати постанову від 20 червня 2024 року про опис та арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження № 73676951.

Водночас, право на скасування постанови виконавця надано начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень положеннями ч. 3 ст. 74 Закону № 1304-VIIІ. Також, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (ч. 3 ст. 59 Закону № 1304-VIIІ).

В той час, як в цій справі постанову винесено приватним виконавцем. Також, норми Закону № 1304-VIIІ не надають права приватному виконавцеві скасовувати постанову після визнання її неправомірною судом, як і скасовувати накладений такою постановою арешт (ч. 4 ст. 59 Закону № 1304-VIIІ).

При цьому, норма ч. 5 ст. 59 Закону № 1304-VIIІ передбачає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, суд вважає, що належним способом усунення порушеного права боржника у даному випадку є зняття саме судом арешту, накладеного спірною постановою приватного виконавця.

За таких обставин скарга підлягає частковому задоволенню в частині, що стосується правомірності прийняття постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. та поновлення порушених прав заявника в цій частині. В іншій частині скарги суд вважає за необхідне відмовити.

Інші доводи та посилання заявника, стягувача, приватного виконавця викладені у скарзі, запереченнях та відповіді на заперечення, як самі по собі так і у сукупності не є істотними підставами для визнання дій/бездіяльності приватного виконавця, винесених нею постанов, неправомірними, а тому не приймаються судом до уваги та відхиляються, як необґрунтовані.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 261, 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про опис та арешт майна боржника від 20 червня 2024 року ВП № 73676951.

Скасувати арешт, накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про опис та арешт майна боржника від 20 червня 2024 року ВП № 73676951

У решті скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 22 липня 2024 року.

Суддя Д. О. Парфьонов