Справа № 444/1498/24
Провадження № 2/444/741/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ ПОВНЕ)

15 липня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.05.2018 року о 23:30 в с. Гійче, вул. Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля FORD (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) та велосипеда «Ardis», яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого гр-н ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Згідно довідки № 808403 про ДТП, ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем п. 12.1 ПДР України. Однак, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28.12.2018 року № 0000627, кримінальне провадження відносно відповідача було закрито, причиною настання зазначеної ДТП є порушення гр-ном ОСОБА_2 п.п. 6.2, 6.3, 19.1 б, 31.4, 31.4.3 а ПДР України.

В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Потерпіла особа звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до Наказу № 2543 від 14.03.2019 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 44 676,00 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 936059 від 14.03.2019 року.

Потерпілому ОСОБА_2 було встановлено III групу інвалідності. Позивачем було розраховано розмір виплати потерпілому у зв`язку з стійкою втратою потерпілим працездатності, який склав 44 676,00 грн. Мінімальна заробітна плата у 2018 році на момент ДТП - 3 723,00 грн. Розрахунок виплати потерпілому у зв`язку з стійкою втратою потерпілим працездатності: 3 723,00 х 12 = 44 676,00 грн.

Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 44 676,00 грн. (виплата потерпілому у зв`язку з стійкою втратою потерпілим працездатності).

Відповідно до вимог ч. 5 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовуються за умови, якщо водій не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідальність за завдану шкоду настає навіть у випадку наявності вини потерпілої особи (але за відсутності умислу у діях потерпілої особи). Мова у даному випаду йде, як правило, про наїзд на пішохода. Це зумовлено тим, що у випадку взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки шкода відшкодовується на загальних підставах (тобто хто винен той і платить). Фактично водієві від такої відповідальності ніяк не можна ухилитися. Адже підстав для відсутності відповідальності всього-на-всього дві: це завдання шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювана шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачєм шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювана шкоди. Як підстава звільнення особи, що порушила зобов`язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками: надзвичайністю та невідворотністю. Обов`язок доведення непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювана шкоди.

Згідно з п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації у повному обсязі регламентної виплати - шкоди, заподіяної гр-ну ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.05.2018 року о 23:30 в с. Гійче, вул. Шевченка.

У зв`язку з наведеним, МТСБУ просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2024 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи призначено на 15.07.2024 року (арк. спр. 35-36).

Відповідач в судове засідання не прибув, від нього повернувся конверт із поштовою кореспонденцією, із відміткою про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою адресату.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника позивача та не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення у справі.

У зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України.

Ураховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2018 року, кримінальне провадження № 0000627 слідчим СВ Жовківського відділення поліції Камянка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Бігун Б.Б. було закрито через відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та порушення гр-ном ОСОБА_2 п.п. 6.2, 6.3, 19.1 б, 31.4, 31.4.3 а ПДР України (арк. спр. 9-10).

В постанові зазначено, що 02.05.2018, близько 23 год. 30 хв., на вулиці Шевченка у межах с. Гійче Жовківського району Львівської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «FORD», моделі «GALAXY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та велосипеда «Ardis», під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого транспортний засіб та велосипед зазнали технічні несправності, а велосипедист ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Згідно з довідкою № 808403 про дорожньо-транспортну пригоду, ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України (арк. спр. 8).

Положеннями статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (пункт 21.3 статті 21 Закону).

Згідно з підпунктом «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 6 постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Згідно з п. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.

30.01.2019 року представник потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування пов`язаного із стійкою втратою працездатності у розмірі не менше 44 676,00 грн., що належить ОСОБА_2 (арк. спр. 12).

Із Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при первинному огляді 02.10.2018 року встановлено третю групу інвалідності внаслідок травм від 02.05.2018 року (арк. спр. 14, 17).

Як встановлено з матеріалів справи на час скоєння ДТП транспортний засіб «FORD», реєстраційний номер НОМЕР_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про що зазначено в наказі МТСБУ та Довідці МТСБУ №1 від 28.02.2019 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (арк. спр.19).

Згідно з Довідкою №1 від 28.02.2019 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, ОСОБА_2 визначено суму до сплати в розмірі 44676,00 грн. (арк. спр. 19 зворот).

Відповідно до Наказу МТСБУ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_4 визначено суму до сплати 8 504 грн. 14 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (арк. спр. 22).

З матеріалів справи встановлено, що МТСБУ виконало покладений Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням №936059 від 14.03.2019 року (арк. спр.20).

З огляду на наведене, аналізуючи вищевказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат, оскільки транспортний засіб, яким керував відповідач не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а МТСБУ виконало покладений законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної внаслідок ДТП, а тому позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 3 028 грн. 00 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №979072 (арк.спр. 7).

А тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3 028 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст.76-82, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354-355 ЦПК України, ст. 1191 ЦК України, ст.ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму витрат повязаних з регламентною виплатою в розмірі 44 676 (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, юридична адреса: 02002 м.Київ, Русанівський бульвар, 8, Ідентифікаційний код 21647131, п/р НОМЕР_2 в "Укрексімбанк";

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце праці не встановлено, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено.

Повне рішення суду складено 19.07.2024 року.

Суддя: Олещук М. М.