1Справа № 335/2949/24 2/335/1660/2024
21 червня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Махненко А.А., розглянувши у залі суду у м.Запоріжжя у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України в особі представника адвоката Безверського Р.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 260 000 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3900 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. 19.06.2021 о 4 год. 45 хв. на автодорозі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь у Пологівському районі Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ 2105», д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «DAF XF 95.430», д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі. В результаті вказаної ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 2105», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 зазнав тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких помер.
Вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.09.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України.

На час ДТП Відповідач керував транспортним засобом без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим Позивачем відшкодовані потерпілим витрати на поховання та витрати, пов`язані з втратою годувальника на загальну суму 260 000 гривень.

Враховуючи, що позивач виконав свій обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної водієм транспортного засобу, відповідальність якого не була застрахована на час ДТП, він має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування

У зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути на його користь суму відшкодованої шкоди та судові витрати.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17.04.2024 року позовну заяву МТСБУ прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

У судове засідання відповідач повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик у судове засідання на веб-порталі судової влади України, відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з цим, суд, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.09.2021 року ОСОБА_1 , 11.06.1997 року було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання (а.с.7-9).

Відповідно до вказаного вироку, 19 червня 2021 року, приблизно о 04 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, з боку м. Запоріжжя в напрямку м. Маріуполя, на території Пологівського району Запорізької області. В салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , в якості пасажира, на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час руху в районі 588 км + 300 вказаної автодороги, водій ОСОБА_1 , діючи зі злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити автомобіль «DAF ХF 95.430», який непорушно стояв частково на правому по ходу його руху узбіччі та частково на проїзній частині та був для нього перешкодою, та маючи при цьому технічну можливість уникнути зіткнення, відповідних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об їзду перешкоди не вжив та здійснив зіткнення.

Вироком встановлено, що водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_1 знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 був госпіталізований до лікарні, в той же день ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача ОСОБА_1 , у спричиненні шкоди потерпілим у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

13.08.2021 року ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_4 (яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_5 ), 15.09.2021 року ОСОБА_4 та 24.09.2021 року ОСОБА_6 (мати загиблого) звернулися до позивача з заявою про виплату оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до вимог п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

На час ДТП відповідач керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н НОМЕР_1 без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до розрахунку розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із витратами на встановлення надгробного пам`ятника від 25.07.2022 року, розраховано розмір відшкодування матері загиблого, ОСОБА_6 , у сумі 29425 грн. (а.с.30). Згідно наказу, МТСБ України наказало департаменту фінансів сплатити на рахунок ОСОБА_6 суму у розмірі 29 425 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП (а.с.35).

Відповідно до розрахунку розміру відшкодування шкоди, пов`язаної зі втратою годувальника від 09.11.2021 року, розраховано розмір відшкодування матері неповнолітнього сина загиблого, ОСОБА_4 , у сумі 216 000 грн. (а.с.31). Згідно наказу № 3.1/8587 від 11.11.2021, МТСБ України наказало департаменту фінансів сплатити на рахунок ОСОБА_4 суму у розмірі 216 000 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП (а.с.33).

Відповідно до розрахунку розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із витратами на поховання від 09.11.2021 року, розраховано розмір відшкодування матері загиблого, ОСОБА_6 , у сумі 14575 грн. (а.с.32). Згідно наказу № 3.1/8674 від 12.11.2021, МТСБ України наказало департаменту фінансів сплатити на рахунок ОСОБА_6 суму у розмірі 14575 000 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП (а.с.33).

Відповідно до платіжних інструкцій № 1106890 від 11.11.2021, № 885038 від 26.07.2022 року, № 1106954 від 15.11.2021 року вказані кошти були виплачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на загальну суму 260 000 грн. (а.с. 37-39).

Згідно п.п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до вимог ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи всі зібрані у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_2 , відбулась з вини відповідача ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння ДТП не була застрахована, а МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування потерпілим у загальному розмірі 260 000 грн., що свідчить про те, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача в порядку регресу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у порядку регресу сума відшкодування шкоди потерпілим у розмірі 260 000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3900 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154, ) шкоду в порядку регресу в розмірі 260 000 (двісті шістдесят тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 900 ( три тисячі дев`ятсот) грн. 00 коп., а всього стягнути 263 900 (двісті шістдесят три тисячі дев`ятсот) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя В.В. Калюжна