Справа № 517/970/24
Провадження № 2/517/174/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення без руху

18 липня 2024 рокусмт. Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Гончар І.В. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про Розірвання шлюбу та місце проживання малолітніх дітей з батьком,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Проаналізувавши позовну заяву вважаю, що таку слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення недоліків, виходячи з наступних міркувань.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п. 5, 7 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, відповідно до положень ст. 19 Сімейного Кодексу України, питання щодо визначення місця проживання дітей повинно розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачею про це письмового висновку, однак, в матеріалах позовної заяви відсутній висновок про доцільність проживання дітей з позивачем.

Позивачем не зазначено, чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність проживання дітей разом із ним.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності визначення місця проживання дітей. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з відповідачем та вивчає наявність підстав проживання дітей з позивачем. Крім того, з позовної заяви вбачається, що дітям позивача на час подання до суду позову виповнилося 10 років ( ОСОБА_3 - 13 років, ОСОБА_4 - 10 років), але відсутні свідоцтва про народження дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Матеріали справи не містять відомостей про те, що між сторонами по справі виник спір, щодо визначення місця проживання малолітніх дітей.

Крім того, відповідно до ч. 2.ст. 161 ЦПК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, де на час звернення до суду зареєстровані малолітні діти та відомості про їх здоров`я.

Також, суд звертає увагу на те, що якщо в позовній заяві вказаний представник позивача, то до позовної заяви додається копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер.

Оскільки, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, то згідно ст. 185 ч.1 ЦПК України, її необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про Розірвання шлюбу та місце проживання малолітніх дітей з батьком - залишити без руху.

Надати позивачу 5-ти денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення встановлених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ірина ГОНЧАР