Справа № 589/2923/24
Провадження № 2/589/1381/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Прачук О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на 1/2 частку спільного майна.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Підставою застосування такого заходу забезпечення позивач вказує те, що предметом спору є нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля приміщення загальною площею 511,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , а також житловий будинок з навісом за адресою: АДРЕСА_2 , в якому на даний час мешкає позивач та спільні з відповідачем діти. Однак в 2024 році, ОСОБА_2 почав вимагати щоб позивачка разом з дітьми залишила будинок, оскільки він має намір його продати. Отримавши відмову від позивача відмову, почав погрожувати від`єднати від будинку електро, газо та водопостачання. В зв`язку з цим, існує загроза виселення позивачки разом з дітьми з будинку, а також продажу спірного нерухомого майна з метою його приховування іншим особам, що ускладнить, або ж зробить неможними його повернення.

Тому позивачка просить суд вжити заходи по забезпеченню позову шляхом накладення заборони відчуження будь-якою особою об`єкта нерухомого майна:

- нежитлової будівлі приміщення загальною площею 511,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку з навісом за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборони будь-якій особі припиняти або обмежувати надання до будинку за адресою: АДРЕСА_2 послуг з електро, газо та водопостачання (за умови відсутності заборгованості з надання даних послуг) до набрання рішенням суду законної сили.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до таких висновків.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, невжиття заходу забезпечення позову може призвести до порушення охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, утруднення виконання рішення суду попередженням потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку існує реальна загроза того, що об`єкт спору може бути втрачений.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неодноразового переходу права власності на нерухоме майно, яке є предметом спору, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову повністю або частково.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 150-153, 157, 158, 258, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

До набрання законної сили остаточного судового рішення по суті спору у цивільній справі № 589/2923/24 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на 1/2 частку спільного майна - вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження будь-якою особою об`єкта нерухомого майна:

- нежитлової будівлі приміщення загальною площею 511,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку з навісом за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборони будь-якій особі припиняти або обмежувати надання до будинку за адресою: АДРЕСА_2 послуг з електро, газо та водопостачання (за умови відсутності заборгованості з надання даних послуг).

Дані про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дані про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову, і відповідним державним та іншим органам для вжиття належних заходів.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук