УХВАЛА

19 липня 2024 року

місто Київ

справа № 175/2917/14-ц

провадження № 61-10163ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2024 року у справі за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 (нині Слобожанської окружної прокуратури) в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , про визнання недійсними державних актів на земельні ділянки та витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2024 року, повний текст якої складено 31 січня 2024 року.

Касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки відправлена до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 12 липня 2024 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, в якому заявниця вказує, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного судового рішення апеляційного суду засобами поштового зв`язку не отримувала, про вказане судове рішення дізналася у липні 2024 року від бухгалтера Миколаївської сільської ради.

Верховний Суд визнає необґрунтованими доводи вказаного клопотання, обставини якого не підтверджено жодними доказами, зокрема, відсутні відомості невиконання судом апеляційної інстанції вимог статті 272 ЦПК України, не зазначено наявність перешкод отримання копії оскаржуваного судового рішення раніше, у межах розумного строку з дня складення повного тексту судового рішення (31 січня 2024 року).

Верховний Суд зазначає, що строк з часу складення повного судового рішення - 31 січня 2024 року та дізнання про його ухвалення у липні 2024 року є тривалим (понад п`ять місяців), а отже ОСОБА_1 має підтвердити, що суд апеляційної інстанції всупереч статті 272 ЦПК України не надсилав їй копії оскаржуваного судового рішення або навести обґрунтовані міркування щодо наявності перешкод в отриманні постанови апеляційного суду з часу складення його повного тексту (31 січня 2024 року).

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявниці потрібно надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення.

Також, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2014 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становила 1 218,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви у липня 2014 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви у липні 2014 року) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання касаційної скарги в частині 18 позовних вимог немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті в розмірі 8 769,60 грн (1 218,00 х 0,2 х 18 х 200 %)

Проте, враховуючи, що ні касаційна скарга, ні судові рішення першої та апеляційної інстанцій не містять інформації щодо вартості 26 спірних земельної ділянки, для визначення ціни позову та відповідно розміру судового збору, суду необхідні відомості щодо вартості спірного майна.

При цьому, Верховний Суд не приймає до уваги зазначення заявницею ціни позову - 1 000 000,00 грн, оскільки вказане не обґрунтовано жодним розрахунком, враховуючи, що апеляційним судом витребувано у ОСОБА_1 26 різних об`єктів майна, які мають різну характеристику (площу).

З огляду на вказане вище, заявниці необхідно надати суду докази на підтвердження вартості спірних земельних ділянок та сплатити судовий збір відповідно до положень Закону України «Про судовий збір». За відсутності вказаних відомостей вирішення питання про відкриття касаційного провадження не вбачається можливим, оскільки суд не може встановити точну ціну позову.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Також, всупереч пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, в касаційній скарзі не зазначено всіх учасників справи.

Як вбачається зі змісту судових рішень першої та апеляційної інстанції Дніпропетровська місцева прокуратури № 3 (нині Слобожанської окружної прокуратури) в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, проте, вказана сільська рада, як учасник справи не вказаний в касаційній скарзі.

Так само, в касаційній скарзі не заначено особу, яка звернулася з апеляційною скаргою - Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури.

Отже, з метою усунення недоліків касаційної скарги заявниці необхідно надати уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити належний суб`єктний склад учасників справи, а саме: особу в інтересах якої подано позов - Миколаївську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області та Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, як особу, яка звернулася з апеляційною скаргою, додати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2024 року неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 19 серпня 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара