Справа № 445/1592/24
Провадження № 2-з/445/6/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М.В.

секретаря судового засідання Назар С.М.

розглянувши заяву про забезпечення позову, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Золочівського районного суду м. Золочів знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою.

Від представника позивача адвоката Литвиненко Сергія Сергійовича надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно а саме: земельна ділянка Кадастровий номер :04:000:0304, що розташована за адресою: Львівська область, Золочівський район, Почапівська сільська рада Золочівського району та земельна ділянка Кадастровий номер :05:000:0086, що розташована за адресою: Львівська область, Золочівський район, Почапівська сільська рада Золочівського району.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є недобросовісним боржником, який отримав кошти та не повернув їх у повному обсязі в обумовлений сторонами строк. Позивач неодноразово звертався до нього з вимогою повернути гроші позивачу в усному порядку, однак ОСОБА_2 гроші не повертає. Це змусило ОСОБА_1 , звернутися за захистом порушеного права до суду. Враховуючи відсутність доброї волі відповідача на повернення боргу, в Позивача є всі підстави вважати, що відповідач має намір відчужити майно, а отже дана обставина може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Позивачу достеменно відомо, що у відповідача наявне майно, а саме: земельна ділянка Кадастровий номер :04:000:0304, що розташована за адресою: Львівська область, Золочівський район, Почапівська сільська рада Золочівського району та земельна ділянка Кадастровий номер :05:000:0086, що розташована за адресою: Львівська область, Золочівський район, Почапівська сільська рада Золочівського району.

Учасники процесу в судове засідання не викликались. За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Нормою ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Так, у заяві про забезпечення позову вказано належне майно, власником якого є відповідач ОСОБА_2 , та на яке заявник просить накласти арешт, проте заявником не зазначено вартість такого майна, що унеможливлює встановити співмірність такого заходу забезпечення позову його ціні.

Позивачем не додано жодних підтверджуючих документів які свідчать про перебування у власності відповідача вищевказаних земельних ділянок, враховуючи короткий строк розгляду даної заяви про забезпечення позову, не можливо встановити чи не були вищевказані земельні ділянки відчужені і чи надалі перебувають у власності ОСОБА_2 .

Також, як зазначає позивач, враховуючи відсутність доброї волі відповідача на повернення боргу, в ОСОБА_1 є всі підстави вважати, що відповідач має намір відчужити майно, а отже дана обставина може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Однак останнім не надано суду жодних доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 на даний час вчиняються будь-які дії, спрямовані на відчуження, чи реалізацію будь-яким чином належного йому майна.

Таким чином, оскільки подана заява не є підставною для забезпечення позову та відсутні підтверджені належним чином у встановленому процесуальному порядку факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149, 150, 151, 153, 247 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки з дати її постановлення.

Копію ухвали суду негайно скерувати сторонам у справі для відома, а також скерувати відповідним органам для її виконання.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність,

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

Суддя М.В. Бакаїм