Справа № 149/2237/24
У Х В А Л А

"18" липня 2024 р. м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Олійник І. В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя.

Разом із даною позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, з метою вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір, а невжиття заходу забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення.

Враховуючи ті обставини, на яких наголошує позивач в позовній заяві та в заяві про забезпечення позову, наявні підстави для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Вжиті заходи забезпечення позову є співмірними і безпосередньо пов`язані з предметом спору та за своїм змістом не є вирішенням спору по суті, оскільки не тотожні із заявленими позовними вимогами.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 261, 353-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби: "Toyota Avensis", 2010 р.в., VIN - НОМЕР_1 ; "ЗАЗ 11022", 1993 р.в.,VIN - НОМЕР_2 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК