ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6255/24 Справа № 194/1929/23 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В.О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту родинних відносин

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявника ОСОБА_2 . Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заявник подала заяву до відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про перехід з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, де їй було відмовлено в перерахунку пенсії. При опрацюванні звернення було встановлено, що написання імені померлого годувальника у свідоцтві про шлюб «ОСОБА_6» містить розбіжності із написанням імені у інших документах, доданих нею до заяви, де ім`я померлого годувальника зазначене « ОСОБА_3 ». В свідоцтві про шлюб було допущено описку в імені її чоловіка. Просить встановити факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме що ОСОБА_2 є її чоловіком (а.с.1-1).

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту родинних відносин - закрито.

Роз`яснено ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції (а.с.37-39).

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.42-45).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть.

В лікарському свідоцтві про смерть, в трудовій книжці, в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, в постанові ВВД ФССНВУ в м. Тернівка, в посвідчені «Ветерана праці», в пенсійному посвідченні зазначено ім`я померлого та особи, якій видавалися перелічені документи - ОСОБА_2 .

В свідоцтві про шлюб зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , 1937 року народження, та ОСОБА_4 , 1937 року народження, зареєстрували шлюб.

З рішення відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову в перерахуванні пенсії від 06 грудня 2023 року зазначено, що при опрацюванні звернення було встановлено, що написання імені померлого годувальника у свідоцтві про шлюб «ОСОБА_6» містить розбіжності із написанням імені у інших документах, доданих нею до заяви, де ім`я померлого годувальника зазначене «ОСОБА_3», підстави для перерахування пенсії відсутні.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження по даній справі суд першої інстанції виходив з того, що вимога ОСОБА_1 підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку передбачений із ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утримання; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного чи природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Згідно із ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

В свою чергу, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Як роз`яснено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (зі змінами і доповненнями), у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчому судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

При цьому, у пункті 1 цієї Постанови зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Звертаючись до суд із заявою, ОСОБА_1 просила встановити факт родинних зв`язків з померлим ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . У заяві заявниця зазначила, що встановлення цього факту їй потрібно для призначення пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, тобто між заявницею і заінтересованою особою виникли правовідносини з приводу призначення заявнику пенсії по втраті годувальника.

Такий вид пенсії передбачений статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 7 цього закону передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Порядок призначення та перерахунку пенсії визначено також Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

У своїй заяві, заявник ОСОБА_1 зазначала про те, що ГУ ПФУ в Сумській області відмовив їй у переході з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки під час опрацювання звернення було встановлено, що написання імені померлого годувальника у свідоцтві про шлюб «ОСОБА_6» містить розбіжності із написанням імені у інших документах, доданих заявницею до заяви, де ім`я померлого годувальника зазначене «ОСОБА_3».

При цьому, відмова відповідного органу в призначенні пенсії може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому КАС України, оскільки Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Тому обставини, викладені ОСОБА_1 у поданій суду загальної юрисдикції заяві, в порядку окремого провадження, свідчать про наявність спору про право на отримання пенсії та пільг, і такий спір має вирішуватися в порядку позовного провадження за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі ухвалена відповідно до норм чинного законодавства, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: