18.07.2024 227/2230/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Сисенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, треті особи Державна судова адміністрація України, старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лубенець Аліна Сергіївна,-

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2024 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі № 227/2330/20, виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області 31.01.2024 року про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на користь держави судового збору у розмірі 429,44 грн. у зв`язку з відсутністю обов`язку боржника. В обґрунтування заяви зазначено, що на підставі постанови Верховного суду від 22.11.2023 року по справі № 227/2230/20 стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень у справі за поданням приватного виконавця про оголошення у розшук боржника. Ухвалою Верховного Суду від 10.01.2024 року розмір судового збору зменшено до 429,44 гривень. 31.01.2024 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист. 12.02.2024 року старшим державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лубенець Аліною Сергіївною відкрито виконавче провадження № 74137242. З посиланням на рішення Конституційного Суду України від 13.05.2024 року № 6-р(ІІ) 2024, яким визнано неконституційним ч. 2 ст. 3, пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» вважає, що обов`язок зі сплати судового збору при реалізації приватним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання судового рішення відсутній, в зв`язку з чим просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист про стягнення з неї судового збору в розмірі 429,44 грн.

Заявник в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує. Від інших учасників справи заяви та клопотання не надходили.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалі справи, Постановою Верховного суду від 22.11.2023 року по справі № 227/2230/20 присуджено до стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни судового збору за подання касаційних скарг у розмірі 858,88 гривень на користь держави. В цій справі розглядалось питання щодо підстав звільнення чи не звільнення приватного виконавця від сплати судового збору за подання апеляційної/касаційної скарги на ухвали суду першої інстанції, з якими приватний виконавець був не згоден та в який виступав ініціатором судового провадження (подання приватного виконавця про оголошення у розшук боржника). Ухвалою Верховного Суду від 10.01.2024 року у справі 227/220/20 розмір судового збору зменшено до 429,44 грн.

На виконання вищевказаної постанови Добропільським міськрайонним судом Донецької області 31.01.2024 року видано виконавчий лист про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни судового збору за подання касаційних скарг у розмірі 429,44 на користь держави. Як вказує заявник, 12.02.2024 року старшим державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лубенець Аліною Сергіївною відкрито виконавче провадження № 74137242.

Звертаючись до суду із вказаною заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник ставить питання про відсутність обов`язку, на її думку, зі сплати судового збору приватним виконавцем при реалізації ним дій щодо примусового виконання судового рішення, оскільки при зверненні до суду не здійснює захист своїх особистих інтересів, він не є учасником справи, а діє в інтересах стягувача.Свою позицію заявник також підкріплює рішенням Конституційного Суду України від 13.05.2024 року № 6-р(ІІ) 2024, яким визнано неконституційним ч. 2 ст. 3, пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Суд вважає таке посилання безпідставним, оскільки дане рішення стосується можливості реалізації права стягувача (позивача, особи на користь якої ухвалено судове рішення) на подання скарг на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Приватний виконавець не наділений правосуб`єктністю позивача/стягувача та не може користуватись пільгами які надаються цим особам, і тому посилання заявника на відсутність обов`язку сплати стягнутого з неї ухвалою Верховного Суду судового збору, є хибними.

Окрім того, слід звернути увагу заявника на те, що хоча частину другу статті 3 Закону України " Про судовий збір" визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), в тім, що вона уможливлює справляння судового збору під час подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 6-р(II)/2024 від 13.05.2024, та на яку посилається заявник, але частина друга статті 3, визнана неконституційною в зазначеному аспекті, утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 13.05.2024 року № 6-р(ІІ) 2024.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, необґрунтованою та не вбачає підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 261, 352, 354, 355, 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, треті особи Державна судова адміністрація України, старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лубенець Аліна Сергіївна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В.Корнєєва

18.07.2024