Провадження № 2/679/493/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року

місто Нетішин Хмельницької області

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Безкровного І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на наступні обставини.

18.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 220688923, за яким відповідач має заборгованість у загальному розмірі 96304,45 грн, що складається з наступного: 1) 21998,90 грн сума заборгованості за основним боргом; 2) 74305,55 грн сума заборгованості за відсотками.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2020 додаткова угода № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, за якими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі Реєстру боржників № 147 від 17.08.2021 до вказаного договору факторингу відступило ТОВ «Таліон плюс» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 220688923.

У свою чергу, 20.10.2022 між «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 20102022, за яким ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 220688923.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 220688923 у розмірі 96304,45 грн.

Крім того, 02.06.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № , за яким відповідач має заборгованість у загальному розмірі 55665,95 грн, що складається з наступного: 1) 4229 грн сума заборгованості за основою сумою боргу; 2) 51436,95 грн сума заборгованості за відсотками, і право вимоги за яким було відступлене позивачу на підставі договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № у розмірі 55665,95 грн.

З огляду на викладені обставини ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 151970,40 грн та понесені позивачем судові витрати.

03.11.2023 ухвалою Подільського районного суду міста Києва вказану цивільну справу було передано за підсудністю на розгляд Нетішинського міського суду Хмельницької області (а.с. 53-54 т. 1).

13.12.2023 суддею Нетішинського міського суду Хмельницької області було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 62 т. 1).

12.02.2024 судом було ухвалено заочне рішення у справі, яким позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було задоволено повністю та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 220688923 від 18.03.2021 та договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 02.06.2021, у загальному розмірі 151970,40 грн, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн (а.с. 68-70 т. 1).

08.04.2024 ухвалою Нетішинського міського суду вищевказане заочне рішення було скасоване та визначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 136-137 т. 1).

15.04.2024 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Індутним-Шматьком С.М. був поданий відзив на позов, в якому він заперечував проти позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факт укладання з відповідачем кредитних договорів та узгодження їх істотних умов у письмовій формі, єдиним доказом чого може бути оригінал примірнику кожного договору в електронній формі з усіма реквізитами, у тому числі підписами обох сторін, що дозволить перевірити наявність електронних цифрових підписів обох сторін договору у дату його укладання, щоб встановити достовірний незмінний зміст підписаного договору. Оригінали договорів мають існувати у формі, що унеможливлює зміни їх змісту, у той час як прості pdf-файли та паперові копії не захищені від зміни їх змісту, легко редагуються у різних програмах та не є оригіналами електронних документів. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач взагалі мала волевиявлення вступити у кредитні відносини на зазначеним позивачем умовах, подавала первісним кредиторам якісь заявки, отримувала від них інформацію про вказані умови кредитування. Також у матеріалах справи відсутні докази надання відповідачу повних текстів відповідних договорів ні до, ні після їх підписання, оскільки відповідач не мала і не має таких договорів. Жодного документа, підписаного відповідачем особисто, матеріали справи не містять. За відсутності підписаних заявки відповідача та відповіді первісних кредиторів (оферти і акцепту) в оригіналі неможливо встановити, яка конкретно інформація була надана відповідачу та погоджена сторонами. Отже, відповідач не може бути зобов?язана виконувати умови, з якими вона не була фактично ознайомлена, а тому ці умови не є підставою виникнення обов?язків у відповідача як споживача кредитних послуг. Крім того, позивачем не доведено факту видачі кредитів по цим кредитним договорам та розміру заборгованості загального та по її складовим (основного боргу та відсоткам, які не були погоджені у письмовій формі), а нараховані позивачем суми не відповідають законодавству України та заявленим самим позивачем у наданих копіях кредитних договорів та графіків платежів (а.с. 163-182 т. 1).

15.04.2024 року представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ОСОБА_2 було подано відповідь на відзив, відповідно до якої останній вважає викладені у відзиві доводи представника відповідача безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивачем надані належні та достатні докази укладення кредитних договорів відповідачем із первісними кредиторами, отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та наявності заборгованості відповідача за цими договорами. При цьому ОСОБА_1 , яка має можливість отримати відповідну інформацію, не надано доказів того, що кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорах, або ж доказів того, що вказані карткові рахунки їй не належать. Нарахування відсотків відповідачу за договорами здійснювалося відповідно до умов цих договорів (а.с. 184-192 т. 1).

19.04.2024 представником відповідача ОСОБА_3 було подано заперечення на відповідь на відзив, в якому він зазначає, що позивач, крім іншого, не надав доказів повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за відповідними кредитними договорами. Також представник відповідача вказує, що на момент укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 ТОВ «Таліон Плюс» не набуло права вимоги до відповідача, оскільки кредитний договір № 220688923 було укладено 18.03.2021, а отже таке право не могло бути передане ним позивачу. Щодо доказів переказу коштів, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало документ, засвідчений самим товариством, а не представником банківської установи, на копії платіжного доручення від 18.03.2021 відсутні відмітка банку про фактичне проведення платежу та реквізити отримувача (номер рахунку та банківська установа), та навіть відсутній повний номер картки отримувача, який ніколи не зазначається у графі «рахунок». Отже, це платіжне доручення не містить обов`язкових реквізитів банківського первинного документа. Так само не є первинним бухгалтерським документом надана копія квитанції на підтвердження перерахунку коштів по іншому договору, в якій отримувачем коштів вказане саме ТОВ «Інфінанс», при цьому реквізити сторін платежу не зазначаються (а.с. 202-220 т. 1).

02.05.2024 судом частково було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, а саме витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» документи по кредитному договору № 220688923 від 18.03.2021 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та кредитному договору № від 02.06.2021 з ТОВ «Інфінанс» (а.с. 1 т. 2).

13.06.2024 представником відповідача ОСОБА_3 були подані додаткові письмові пояснення з приводу наданих позивачем на адресу суду документів на виконання ухвали про витребування доказів від 02.05.2024 (а.с. 61-66 т. 2).

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на підтвердження укладення18.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору № 220688923 позивачем була надана його паперова копія, і зі змісту цього договору вбачається, що він був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону останньої, вказаний у п. 5 кредитного договору.Відповідно до умов цього договору відповідачу був наданий кредит в розмірі 22000 грн строком на 30 днів на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 6, 7-9, 194 т. 1; а.с. 11, 12-14 т. 2).

Виключно на період строку договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 127,75% річних, що становить 0,35 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. За умови продовження дисконтного періоду на умовах п. 1.3 договору з наступного дня після закінчення строку договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 395,42% річних, що становить 1,08% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У випадку користування кредитом позичальником після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів у порядку, передбаченому п. 1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду (п.п. 1.4.1-1.4.3 договору).

Невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надані позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця https://www.moneyveo.ua (п. 4.1 договору).

Згідно з розрахунком заборгованості відповідач станом на 31.08.2023 має заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 96304,45 грн, що складається з наступного: 1) 21998,90 грн заборгованість по основному боргу; 2) 74305,55 грн заборгованість за відсотками (а.с. 16, 195-196, 197 т. 1).

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2020 додаткова угода № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, відповідно до яких ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити ТОВ «Таліон плюс» належне право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 220688923, яке 20.10.2022 в подальшому ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу № 20102022, що зокрема підтверджується витягом із Реєстру прав вимоги № 2 до відповідного договору факторингу (а.с. 10-12, 13-14, 15, 199 т. 1; а.с. 44, 46-54, 55, 56-60 т. 2).

На підтвердження укладення 02.06.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /2, позивачем була надана його паперова копія, і зі змісту цього договору вбачається, що він був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону останньої, вказаний у довідці про ідентифікацію (а.с. 21, 22-23, 24, 25, 26, 27, 198 т. 1; а.с. 15, 16, 17, 18, 19-43 т. 2).

Відповідно до умов цього договору відповідач отримала кредит у розмірі 4229 грн строком на 30 днів зі строком дії договору три роки. Відсоткова ставка узгоджена в розмірі 1,58% за один день користування кредитом та застосовується за умови належного виконання договору та відсутності пролонгації. Річна відсоткова ставка 576,7% застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 6233,55 грн за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Реальна річна процента ставка за кредитом становить 11121,64% за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом застосовується у випадках, передбачених Правилами. Номінальна річна відсоткова ставка 638,75% застосовується у випадках, передбачених Правилами. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 6449,23 грн при використанні номінальної відсоткової ставки. Реальні річна процентна ставка за кредитом становить 11121,64% при використання номінальної відсоткової ставки. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності. Максимальна річна відсоткова ставка 1277,5% застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора

Згідно з розрахунком заборгованості відповідач станом на 31.08.2021 має заборгованість за договором про надання позики № /2 від 02.06.2021 у загальному розмірі 55665,95 грн, що складається з наступного: 1) 4229 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2) 51436,95 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 32, 200 т. 1).

24.11.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 24/11-22/2, за яким ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за договором про надання позики № від 02.06.2021, що зокрема підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників за відповідним договором факторингу та витягом з Реєстру боржників до відповідного договору факторингу (28-29, 30, 31 т. 1).

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.06.2022 у справі 757/40395/20-ц.

Разом із цим відповідач у відзиві на позов категорично заперечувала укладення вказаних кредитних договорів, отримання за ними грошових коштів та, відповідно, користування такими коштами.

Як вбачається з умов вказаних договорів, вони були укладені дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписані накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, та відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюються до укладених в письмовій формі.

У ч.ч. 1, 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до с. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду: від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18; від 24.09.2019 у справі № 922/1151/18; від 28.12.2019 у справі № 922/788/19; від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов?язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною особою та юридичною особою.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3 ст. 207 ЦК України).

Відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Статтею 5 зазначеного Закону визначено, що електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

За змістом ст.ст. 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19 та від 19.01.2022 у справі № 202/2965/21.

Як вбачається із позовної заяви та паперових копій кредитних договорів, ці договори були укладені дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписані накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Водночас роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якої електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа.

Разом із цим доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачем не надано.

Так, на підтвердження укладення вказаних кредитних договорів позивачем надані суду їх паперові копії.

При цьому позивачем не надано доказів того, що наявні в матеріалах справи копії договорів створювалися у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вони підписувалися електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов?язковим реквізитом електронного документа.

Отже, наявні в матеріалах справи копії договорів не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належними доказами укладення договорів позики між відповідачем та кредиторами.

Із наданих позивачем документів неможливо встановити те, що саме відповідачем були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договорів), зокрема відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цих одноразових ідентифікаторів, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах кредиторів, а також відсутні докази ідентифікації за номером телефону, який би належав позивачу.

При цьому згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

У матеріалах справи відсутні також докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення відповідачу, підтвердження останньою пропозиції щодо укладення договору, зокрема довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину тощо.

На підтвердження обставин перерахування грошових коштів відповідачу за вказаними кредитними договорами та наявності у неї боргу за цими договорами позивач надав відповідні розрахунки заборгованості (а.с. 16, 32, 195-196, 197, 200 т. 1), платіжне доручення директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 18.03.2021 (а.с. 194 т. 1) та квитанцію за сплату № 92118354 від 02.06.2021 через iPay.ua (сервіс онлайн платежів) (а.с. 27, 198 т. 1).

При цьому належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно з п.п. 41-46, 59-60 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 , операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг. Касовими документами оформляються операції з готівкою. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України щодо організації касової роботи в банках України. Відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті.

Згідно з п.п. 59, 60 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: 1) клієнтські рахунки та виписки з них; 2) аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; 3) книги реєстрації відкритих рахунків; 4) оборотно-сальдовий баланс/оборотно-сальдову відомість. У разі складання регістрів бухгалтерського обліку в електронному вигляді банк зобов`язаний зробити їх копії на паперових носіях на вимогу учасників операції, а також органів контролю та правоохоронних органів відповідно до вимог законодавства України. Клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

Отже, банківські виписки з рахунків позичальника, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 630/366/16-ц та від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц.

Однак позивачем не подано до суду належних доказів отримання відповідачем кредиту та перерахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача, а також користування такими коштами.

Крім іншого, як вбачається із квитанцї за сплату № 92118354 від 02.06.2021 та платіжного доручення директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 18.03.2021, грошові суми за відповідними кредитним договорами були переведені на номери карти НОМЕР_1 та 4314-14XX-XXXX-1772, однак у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач мала у користуванні карти з відповідними першими та останніми цифрами, у той час як сама відповідач ці обставини категорично заперечувала.

Крім іншого, на платіжному дорученні від 18.03.2021 відсутнє засвідчення банківської установи про проведення відповідного платежу, а у квитанції за сплату № 92118354 від 02.06.2021 отримувачем коштів вказане ТОВ «Інфінанс».

Отже, належних і допустимих доказів виникнення заборгованості у відповідача в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» позивач суду не надав.

У письмових поясненнях представник позивача зазначав, що не володіє та не може володіти первинними документами про отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними договорами, оскільки не є первісним кредитором.

Суд вважає вказані твердження позивача неспроможними, позаяк відповідно до ч. 1 ст. 514 та ч. 1 517 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом; первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст. 12, 13, 77-81 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст. 263 ЦПК України).

Отже, оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів укладення кредитних договорів, зокрема і отримання та використання відповідачем кредитних коштів після їх укладення, в тому числі і на виконання ухвали суду про витребування доказів, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за цими договорами недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 100, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ідентифікаційний код 35625014; місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30).

Представники позивача: ОСОБА_4 (паспорт № НОМЕР_2 ; адреса місця роботи: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса місця роботи: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Представник відповідача: адвокат Індутний-Шматько Станіслав Миколайович (РНОКПП НОМЕР_5 ; адреса місця роботи: м. Харків, просп. Архітерктора Альошина, буд. 6, офіс 212).

Суддя І.Г. Безкровний