У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2024 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 26.04.2024 у справі №308/7427/23 за заявою комунального підприємства «Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

встановив:

26.04.2024 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №308/7427/24 видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.04.2024 у розмірі 8839,80 грн. за адресою споживання: АДРЕСА_1 , а також судовий збір у розмірі 302,80 грн.

09.07.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ракущинець А.А. подано до суду заяву про скасування вказаного наказу, згідно з якою просить поновити строк для подання даної заяви та скасувати судовий наказ у справі №308/11496/24.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що зазначений судовий наказ не отримано боржником. Відомості в Дії також були відсутні весь цей час. Про існування зазначеного наказу стало відомо 08.07.2024, коли відповідач звернувся до КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» для уточнення даних по своєму реальному місцю проживання. В Автоматизованій системі виконавчого провадження виконавче провадження також відсутнє. Оскільки договір між ОСОБА_1 та П «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» відсутній, ОСОБА_1 не є власником квартири в АДРЕСА_1 , в цілому, а є і інші власники, а також ОСОБА_1 знята з реєстрації за зазначеною адресою у 2017 році та там фактично не проживає, вважає, що відсутні правові підстави (договірні або позадоговірні в силу реєстрації або факту споживання житлово-комунальної послуги) для стягнення боргу в порядку наказного провадження, оскільки існує спір про право.

Розглянувши вказану заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Подана заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Вважаю, що наведені боржником доводи про скасування судового наказу спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає до задоволення.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Частиною 2 ст. 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вивчивши доводи заяви та виходячи із встановлених обставини, вважаю за необхідне визнати причини пропуску боржником строку для подання заяви про скасування судового наказу поважними, а відтак поновити відповідний строк.

При цьому стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України, суддя

постановив:

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, строк для подання заяви про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 26.04.2024 у справі №308/7427/23.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 26.04.2024 у справі №308/7427/23 задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 26.04.2024 у справі №308/7427/23, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.04.2024 у розмірі 8839,80 грн. за адресою споживання: АДРЕСА_1 , а також судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов