Справа № 752/7380/24
Провадження № 2/752/4401/24
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Слободянюк А.В., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» про поновлення на роботі, стягнення стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , через адвоката Авер`янову С.Б. (ордер а.с.10), звернулась до суду з позовом, сформованого в системі «Електронний суд», до Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» (далі по тексту - Комунальна організація КМР (КМДА) «Муніципальна охорона»), в якому просила: визнати поважними причинами пропуску строку звернення до суду та поновити строк звернення до суду; визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 192/9-к від 05 березня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 за прогули; поновити ОСОБА_1 з 05 березня 2022 року на посаді охоронника 3 розряду Комунальної організації КМДА «Муніципальна охорона»; стягнути з Комунальної організації КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 238 399,20 грн., з яких підлягають відрахування податки та інші обов`язкові платежі.

В обґрунтування позову вказується, що з 02 грудня 2020 року позивачку було прийнято на Комунальне підприємство «Муніципальна охорона» на посаду охоронника 3 розряду з погодинною ставкою 36,35 грн. Наказом Комунального підприємства виконавчого органу КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» від 08 липня 2021 року № 108-к переведена з 09 липня 2021 року по посаду охоронника з погодинною ставкою 51,54 грн.

З 25 лютого 2022 року по 23 березня 2022 року, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, оголошенням загальної мобілізації 24 лютого 2022 року, позивачка брала участь у складі ІНФОРМАЦІЯ_4.

23 березня 2022р. позивачка уклала Контракт добровольця ІНФОРМАЦІЯ_4, про що повідомляла відповідача.

Проте, наказом № 192/9-к від 05 березня 2022 року її звільнено за прогул без поважних причин на підставі п.4 ст. 40 КЗпП . Вказується, що звільнення є незаконним, оскільки була відсутня на роботі з поважних причин, які були об`єктивними та незалежними від її волі.

Позивачкою у позові заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, Так, вказується, що у грудні 2023 року загинув її чоловік, який перебував в лавах Збройних Сил України, захищаючи Батьківщину; вона перенесла тяжкі душевні потрясіння, перебувала у пригніченому стані. Згідно положення п.4 ч.1 ст.263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється, якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. Просить поновити строк на звернення до суду за захистом своїх прав, причини пропуску строки визнати поважними.

Ухвалою Голосіївського районного суду від 15 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху (а.с.35-36).

Ухвалою Голосіївського районного суду від 03 травня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувано у Комунальної організації КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» відомості про розрахунок середньої заробітної плати за останні два календарних місяці роботи ОСОБА_1 (а.с.60-62).

24 травня 2024 року стороною відповідача подано відзив, у якому зазначається наступне. На початку повномасштабного російського вторгнення працівники Комунальної організації КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» активно залучались до оборони міста Києва, відповідачем надавалась можливість працівникам вивести свої сім`ї у безпечне місце та повернутись на роботу. Станом на 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 працювала охоронником Департаменту фізичної та технічної охорони об`єктів, однак з 24 лютого 2024 року до моменту звільнення не надала підтверджуючих документів, які б могли би свідчити про поважність причин відсутності на роботі за цей період, а саме: копію підписаного нею Контракту добровольця ІНФОРМАЦІЯ_4. У зв`язку з чим, 03 березня 2022 року заступником начальника департаменту фізичної та технічної охорони ОСОБА_2 складено доповідну про відсутність позивача на роботі з 25 лютого 2022 року по 03 березня 2022 року. Також, складались доповідні записки 05 березня 2022 року заступником директора з операційної діяльності, заступником начальника управління контролю про відсутність ОСОБА_1 з 25 лютого 2022 року по 05 березня 2022 року та відповідно - з 01 березня по 04 березня 2022 року.

У телефонній розмові ОСОБА_1 повідомляла, що перебуває у лавах територіальної оборони і найближчим часом не збирається повертатися на роботу. Наказом від 05 березня 2022 року № 199/9-к ОСОБА_1 звільнено за численні прогули згідно з п.4 ст. 40 Кодексу Законів про Працю (далі - КЗпП) України. Оскільки, позивачкою не було надано пояснень та доказів поважності причин відсутності на робочому місці, вважали, що її було законно звільнено з роботи за прогул. Вказується, що контракт добровольця ОСОБА_1 уклала 23 березня 2022 року, проте відсутність без поважних причин на роботі відбувалась з 25 лютого по 04 березня 2022 року. Пояснення щодо відсутності на роботі ОСОБА_1 надала лише 08 квітня 2022 року.

Також, зазначається, що адвокатом позивачки 09 січня 2024 року отримано запитуванні документу, в тому числі і копію наказу про звільнення позивача. Лише 03 квітня 2024 року було подано позов до суду про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, чим порушено строки звернення до суду відповідно до положення ст.233 КЗпП України. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с.70-101).

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надані сторона пояснення, викладені у відзиві на позовну заяву та відповіді на відзив, суд приходить до наступного.

У позовній заяві ставиться питання про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом, причину пропуску строку позивач вказує те, що, захищаючи Батьківщину в лавах ЗСУ, загинув її чоловік ОСОБА_3 .

Як вбачається із сповіщення про смерть (загибель) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) від 24 грудня 2023 року, направлене на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , просили повідомити ОСОБА_1 про те, що її чоловік інспектор прикордонної служби швидкого реагування військ частини № НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в бою, захищаючи Батьківщину, внаслідок бойових дій біля н.п.Плетенівка Чугуївського району Харківської області (а.с.49).

ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу ОСОБА_1 , направлено сповіщення сім`ї від 25 грудня 2023 року про загибель ІНФОРМАЦІЯ_2 у бою за Батьківщину її чоловіка ОСОБА_3 (а.с.45).

Як вбачається, з опису поштового вкладення, ОСОБА_1 направлялась копія наказу № 192/9-к про її звільнення на адресу: с.Тарасівка Фастівського р-ну Кивської області 12 січня 2023 року, однак, відсутні відомості про отримання адресатом поштового відправлення (а.с.93,94).

Слід зазначати, що 09 січня 2024 року відповідачем Комунальною організацією КМР (КМДА) «Муніципальна охорона», відповідно до супровідного листа № 079/110-38 від 09 січня 2024 року представнику ОСОБА_1 адвокату С.Авер`яновій направлялись копії запитуваних документів, в тому числі і копія наказу про звільнення за прогул ОСОБА_1 №192/9-к від 05 березня 2022 року (а.с.11).

19 липня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 р. № 2352-IX.

Так, статті 233,243 Кодексу Законів про Працю (КЗпП) України викладено у наступній редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищого у порядку підлеглості органу (ст.233).

У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року (ст.234 текст статті 234 в редакції Закону № 2352-IX від 01.07.2022).

Враховуючи наведені причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суді вважає їх поважними, що дають підставі для поновлення строку на подачу позову.

Судом встановлено, що згідно наказу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» від 01 грудня 2020 року № 472-к ОСОБА_1 прийнято на роботу охоронником 3 розряду з 02 грудня 2020 року з погодинною ставкою 36,35 грн., з випробувальним терміном один місяць (а.с.12).

Наказом Комунальної організації КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» від 08 липня 2021 року № 108-к ОСОБА_1 з 09 липня 2021 року переведено по посаду охоронника з погодинною ставкою 52,54 грн. (а.с.13)

Відповідно до наказу Комунальної організації КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» від 11 січня 2022 року № 2 «Про зміну прізвища ОСОБА_1 », у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 укладала шлюб 14 грудня 2021 року, внесено зміни до облікової та інших документів ОСОБА_1 про зміну прізвища на - ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про укладання шлюбу від 14 грудня 2021 року серії НОМЕР_2 (а.с.14).

Як вбачається, 05 березня 2022 року складено довідку № 110-80/29 першим заступником директора з операційної діяльності Комунальної організації КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» О.Кацубою про відсутність ОСОБА_1 без поважних причин на роботі в період з 25 лютого по 04 березня 2022 року (а.с.16).

Наказом Комунальної організації КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» від 05 березня 2022 року № 192/9-к ОСОБА_1 , охоронника, звільнено з 05 березня 2022 року за численні прогули без поважних причин згідно з п.4 ст.40 КЗпП України, підстава: довідка про відсутність на роботі від 05 березня 2022 року № 110-80/29 (а.с.15).

Директору Комунальної організації КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» подавались доповідні від 03,05 березня 2022 року про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці (а.с.80,82,83).

Відповідачем 01,02,03 і 04 березня 2022 року складались акти про відсутність охоронника ОСОБА_1 на робочому місці, відповідно до яких, з приводу не виходу на роботу ОСОБА_1 не зверталась, причини відсутності невідомі (а.с.84-91).

Відповідно до довідки Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області № 02-16/941/Д від 25 липня 2023 року ОСОБА_1 дійсно буда задіяна у складі ІНФОРМАЦІЯ_4 з 25 лютого по 23 березня 2022 року (а.с.21).

23 березня 2022 року позивачка уклала Контракт добровольця ІНФОРМАЦІЯ_4, в собі командира ДФТГ ОСОБА_5 (а.с.23-24).

Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження форми контракту добровольця територіальної оборони та посвідчення добровольця територіальної оборони» від 07 березня 2022 року № 84, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07 березня 2022 р. за № 307/37643, затверджено форму контракту добровольця територіальної оборони.

У преамбулі форми контракту зазначено, що командир з одного боку, а доброволець з іншого боку, на добровільній основі, на час виконання державних та/або громадських обов`язків, перебуваючи під захистом Держави, маючи усі права, свободи, гарантії, закріплені Конституцією України, Кодексом законів про працю України, відповідно до Закону України «Про основи національного спротиву» від 27 січня 2022 р. №2024-IX та Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. №1449, уклали контракт добровольця територіальної оборони.

За змістом довідки командира військової частини № НОМЕР_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_1 перебуває станом на 23 березня 2022 року у складі ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.22).

Позивачці видано посвідчення добровольця ІНФОРМАЦІЯ_4 серії НОМЕР_4 від 23 березня 2022 року, яке дійсне до 23 березня 2025 року(а.с.27).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16 липня 2021 року «Про основи національного спротиву» (далі Закон № 1702-ІХ) добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони (пункт 2); національний спротив - комплекс заходів, які організовуються та здійснюються з метою сприяння обороні України шляхом максимально широкого залучення громадян України до дій, спрямованих на забезпечення воєнної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності держави, стримування і відсіч агресії та завдання противнику неприйнятних втрат, з огляду на які він буде змушений припинити збройну агресію проти України (пункт 8); територіальна оборона - система загальнодержавних, воєнних і спеціальних заходів, що здійснюються у мирний час та в особливий період з метою протидії воєнним загрозам, а також для надання допомоги у захисті населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій (пункт 16).

За змістом частини 1 статті 3 Закону № 1702-ІХ складовими національного спротиву є територіальна оборона, рух опору та підготовка громадян України до національного спротиву.

Відповідно до положення ч.2 ст.8 Закону України № 1702-ІХ, добровольчі формування територіальних громад утворюються з урахуванням ресурсних та людських можливостей відповідних територіальних громад. Загальна кількість та місця розташування добровольчих формувань територіальних громад визначаються Командуванням Сил територіальної оборони Збройних Сил України за участю відповідних сільських, селищних, міських рад та затверджуються Головнокомандувачем Збройних Сил України. Порядок утворення, комплектування, функціонування, підстави та порядок розформування добровольчих формувань територіальних громад визначаються Положенням про добровольчі формування територіальних громад, яке затверджується Кабінетом Міністрів України (із змінами Законом № 2237-1Х від 03 травня 2022р.).

Статтею 9 Закону України № 1702-ІХ визначено, що комплектування добровольчих формувань територіальних громад здійснюється на добровільній основі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 16 положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1449 (далі - Положення») членом добровольчого формування може бути громадянин України віком від 18 років, який проживає на території громади, де діє добровольче формування, пройшов медичний, професійний та психологічний відбір (перевірку) і уклав контракт добровольця територіальної оборони.

Згідно з пунктом 19 Положення особа, яка виявила бажання стати членом добровольчого формування, подає заяву на ім`я командира добровольчого формування.

Пунктом 21 Положення визначено, що контракт добровольця територіальної оборони укладається між командиром добровольчого формування та особою, яка подала заяву щодо членства в добровольчому формуванні. Такі особи укладають контракт добровольця територіальної оборони строком на три роки. Форма контракту добровольця територіальної оборони затверджується Міноборони.

Так, ч.1 ст. 119 КЗпП України визначено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Отже, у разі укладення контракту добровольця територіальної оборони та виконання державних або громадських обов`язків у робочий час роботодавець повинен зберігати не тільки місце роботи (посади), а й середній заробіток працівнику-добровольцю згідно ч. 1 ст. 119 КЗпП України.

Як вказано вище, 19 липня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який вніс ряд суттєвих змін до КЗпП. Серед ключових змін є те, що його положення, зокрема п.17, скасували збереження середнього заробітку мобілізованим (ч. 3 ст. 119 КЗпП України).

Однак щодо працівників, які уклали контракт добровольця територіальної громади, за ними зберігається середній заробіток.

Стаття ст. 119 КЗпП України регламентує гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків і враховуючи, що норми Закону № 2352-IX та Форми контракту не містять змін у правовому регулюванні соціального і правового становища членів добровольчих формувань територіальних громад, зокрема і в частині збереження за ними середнього заробітку, законодавчих підстав для припинення виплати збереженого середнього заробітку зазначеним категоріям працівників не вбачається. У цьому питанні роботодавець вправі лише вимагати від добровольця - члена ДФТГ підтвердження того, що виконання поставлених командиром завдань здійснюється у робочий час.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в том числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.

Для встановлення допущення працівником прогулу необхідним є належне фіксування самого факту відсутності працівника на роботі та з`ясування поважності причини такої відсутності. Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

Законодавство не містить вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі, тому в кожному окремому випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин. Безумовно, це мають бути об`єктивні обставини, які перешкоджали працівнику з`явитися на роботу і не могли бути ним усунуті.

У частині 1 ст. 147 КЗпП України зазначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Доброволець Сил територіальної оборони Збройних Сил України - громадянин України або іноземець чи особа без громадянства, який перебуває в Україні на законних підставах впродовж останніх п`яти років та на добровільній основі зарахований до проходження служби у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України (пункт 1 частини першої статті 1 Закону України «Про основи національного спротиву»).

Добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах території відповідної територіальної громади (пункт 2 частини першої статті 1 Закону України «Про основи національного спротиву» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про основи національного супротиву» на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з ч.1 ст.119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду № 638/1255/22 від 25 липня 2023 року, № 638/1256/22 від 03 серпня 2023 року

При зверненні до суду ОСОБА_1 посилається на те, що звільнення її проведено незаконно, оскільки вона не була на роботі з поважних причин, а саме, перебувала у складі добровольчого підрозділу територіальної оборони.

Також у своїх поясненнях від 08 квітня 2022 року ОСОБА_1 зазначала, що вона з 24 лютого 2022 року вступила до лав Пристоличної територіальної оборони на час бойових підписувала контракт, до теперішнього часу перебуває (час підписання пояснення, примітка суду) у вказаній ТРО (а.с.95).

Отже, судом встановлено, що позивач перебувала у складі добровольчого формування територіальної оборони територіальної громади з 25 лютого 2022 року, та уклала контракт добровольця територіальної оборони 23 березня 2022 року, а тому на неї поширювалися гарантії щодо збереження місця роботи і середнього заробітку, тому суд доходить висновку про незаконність звільнення позивача на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із наявністю поважних причин відсутності останньої на робочому місці у вказаний позивачем період.

Враховуючи встановлені судом обставини та відповідні їм норми чинного законодавства України суд дійшов висновку, що наказ про звільнення позивача є незаконним та підлягає скасуванню і позивач має бути поновлений на своїй посаді. Зокрема відповідач належним та допустимим доказом не довів, що ОСОБА_1 навмисно, свідомо ігноруючи вимоги законодавства про працю та свої посадові обов`язки, з 25 лютого 2022 року по 04 березня 2023 року здійснила прогул.

Крім того, відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що ним весь час чинились спроби відібрати пояснення від позивача про причину прогулів на роботі, оскільки в матеріалах справи наявні письмові пояснення позивачки ОСОБА_1 , датовані 08 квітня 2022 року, тобто вже після її звільнення за наказом від 05 березня 2022 року (а.с. 95).

За змістом ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати, розмір якої обраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Так, відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08 лютого 1995 року з наступними змінами та доповненнями, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Як стороною позивачки, так і стороною відповідача надано відомості щодо середнього заробітку за період з 01 січня 2022 року по 28 лютого 2022 року працівника ОСОБА_1 , код за ДРФО: НОМЕР_5 . Розмір середньоденної заробітної плати становить: за січень 2022 року -18 283,06 грн. за 19 днів; за лютий 2022 року - 17 476,81 грн. за 20 днів. Середньоденна заробітна плата - 916,92 грн. (а.с.17,92).

Для розрахунку середньої заробітної плати приймається період вимушеного прогулу з 06 березня 2022 року по 06 березня (включно) 2023 року.

Час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 06 березня 2022 року по 06 березня (включно) 2023 року становить 260 днів. Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 238 399,20 грн.(260 днів х 916,92 грн.), які слід сягнути з відповідача на користь позивачки. При виплаті цієї суми слід утримати прибутковий податок та інші обов`язкові платежі.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про задоволення позову.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір у розмірі 4 806,40 грн.

Також відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263-265,279,430,355 ЦПК України, суд -

У Х В АЛ И В:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду, поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом.

Позов ОСОБА_1 до Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» № 192/9-к від 05 березня 2022 року «Про звільнення за прогули ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді охоронника 3 розряду Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона».

Стягнути з Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 березня 2022 року по 06 березня 2023 року в сумі 238 399 (двісті тридцять вісім тисяч триста дев`яносто дев`ять) гривень 20 коп., з яких підлягають відрахуванню податки та інші обов`язкові платежі.

Стягнути з Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» судовий збір в сумі 4 806 (чотири тисячі вісімсот шість) гривні 40 коп. на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Комунальна організація виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона», адреса: вул.Хрещатик, буд.36, м.Київ, 01044, .

Повний текст рішення суду складено 22 липня 2024 року.

Суддя А.В.Слободянюк