УХВАЛА

22 липня 2024 року

м. Київ

справа № 694/2040/23

провадження № 61-9446ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 січня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду

від 16 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмета спору, - приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Наталія Миколаївна, про встановлення черговості спадкування,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 січня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник повторно звернувся з касаційною скаргою у червні 2024 року, тобто

з пропуском строку на касаційне оскарження.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску

з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

В касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, але не надає суду докази, які підтверджують поважність причини пропуску зазначеного строку.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Заявником не надано суду належних доказів, що підтверджують дату отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Копія конверта, наданого заявником як додатка до касаційної скарги,

не містить інформації про дату отримання оскаржуваного судового рішення.

Згідно з приписами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі

у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заявник не надав суду докази, які вказують на порушення апеляційним судом порядку вручення копії повного судового рішення учаснику справи.

На стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії оскаржуваного судового рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень Верховний Суд ухвалою від 29 травня 2024 року повернув касаційну скаргу ОСОБА_1 , оскільки вона не зазначила підстав касаційного оскарження.

При цьому, суд наголошує, що попереднє подання касаційної скарги не перериває та не зупиняє перебігу процесуального строку на касаційне оскарження, визначеного статтею 390 ЦПК України.

Суд наголошує на тому, що звернення заявника з касаційною скаргою та її повернення не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження

є необґрунтованим, оскільки поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження не підтверджено належними доказами.

Заявнику необхідно подати до касаційного суду заяву (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірені їх копії.

Також заявнику необхідно подати до касаційного суду доказ отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції та (або) докази

з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень.

Також до касаційної скарги заявником не додано платіжного документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або іншого документа, що підтверджує підстави звільнення від його сплати.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у серпні 2023 року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2023 року встановлений

в розмірі 2 684, 00 гривень.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір»у разі коли

в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

ОСОБА_1 в позовній заяві пред`явила дві вимоги немайнового характеру, а отже при поданні позову судовий збір підлягав сплаті в розмірі 2147,20 грн (1073,60 х 2).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, за подання касаційної скарги у даній справі підлягає сплаті судовий збір

у розмірі 4 294, 40грн (2147,20 х 2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.

р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Порядок сплати судового збору визначено статтею

6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підстави, на яких подається касаційна скарга,

з визначенням передбачених статтею 389 ЦПК України підстав, проте, як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на норми Господарського процесуального кодексу України, а отже, заявнику необхідно подати до суду уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстав касаційного оскарження, передбачених ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 січня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко