Справа № 471/787/24
Провадження №2/471/234/24
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2024 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № №471/787/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Братського районного суду Миколаївської області від 19.09.2012 року по справі № 1405/952/12 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 - дитина від шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , повнолітній, наразі йому виповнилось 20 років.

Позивач продовжує навчання як здобувач вищої освіти другого курсу СВО «Бакалавр» денної форми навчання в Миколаївському національному аграрному університеті. Зарахований на навчання з 15.09.2022 на бюджетній основі, закінчується навчання на СВО «Бакалавр» 30.06.2026. Позивач стипендію не отримує, що підтверджується довідкою про доходи. Позивач потребує матеріальної допомоги, продовжує навчання, при цьому мати Позивача - ОСОБА_3 , таку допомогу в повній мірі надати не може, оскільки ніде не працює, перебуває на обліку в УСЗН Вознесенської РДА та отримує відповідні соціальні виплати, також навчалась в професійно-технічному училищі № 17 та отримувала стипендію до травня 2024 року. Вартість проїзду з АС "Братське" до АС "Миколаїв" становить 400 грн. Крім цього, місячна вартість проживання позивача у гуртожитку 300 грн. Позивач ніде не працює, навчається тому потребує матеріальної допомоги, зокрема, кошти потрібні на проїзд до місця навчання, придбання одягу, харчування, оплати проживання у гуртожитку, при цьому його мати не має змоги у повній мірі самостійно її надавати.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності,позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, актовий запис №27, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно довідки № 351 від 06.06.2024 року ОСОБА_1 є здобуваем вищої освіти другого курсу СВО «Бакалавр» денної форми навчання в Миколаївському національному аграрному університеті. Зарахований на навчання з 15.09.2022 на бюджетній основі, закінчується навчання на СВО «Бакалавр» 30.06.2026 р. (а.с.15).

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу .

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти, суд приходить до висновку про задоволення позову, а саме стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 26 червня 2024 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2026 року, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ставку судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Миколаївського апеляційного суду.

СуддяІ.Б. Гукова