Справа № 303/5992/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 липня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

за участі секретаря Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2023 року (головуючий суддя Мирошниченко Ю.М.) у справі № 303/5992/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позов мотивований тим, що згідно з договором позики від 01.07.2021 ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 у позику грошові кошти в сумі 4600 доларів США, які зобов`язалася повернути у строк не пізніше 30.06.2022.

Також згідно з договором позики від 31.07.2021 ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 740 доларів США, які зобов`язалася повернути у строк не пізніше 30.07.2022.

Крім письмових договорів позики, на підтвердження їх укладення, також надано розписки від 01.07.2021 та від 31.07.2021.

Позивач зазначав, що відповідачка зобов`язання не виконала, коштів не повернула, її заборгованість станом на 26.08.2022 загалом складає 5340 доларів США, що за середнім курсом продажу комерційними банками м. Мукачево становить 218 406 грн.

Надалі позивач зменшив позовні вимоги (а.с. 93-111), посилаючись на те, що в ході примусового виконання заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07.12.2022 у даній справі № 303/5992/22 приватним виконавцем 19.06.2023 було перераховано на банківський рахунок стягувача ОСОБА_1 73 657,18 грн, що в комерційних банках України у середньому становило 1998,85 доларів США, а тому остаточно просив стягнути з відповідачки 3341,17 доларів США, що за середнім курсом продажу комерційними банками м. Мукачево (1 долар дорівнює 40,90 грн) становить 136 653 грн 85 коп.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3325 доларів 78 центів США, а також 1952 гривні 76 копійок судового збору.

Після ухвалення цього рішення, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , заявив клопотання про ухвалення додаткового рішення, зокрема щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Додатковим рішенням від 08.12.2023 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7000 гривень витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.

На це додаткове рішення суду подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм процесуального права, просить його змінити в частині відмови у стягненні 13 000 грн витрат на правничу допомогу та ухвалити нове рішення, яким стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у позовній заяві було наведено попередній розрахунок суми судових витрат, зокрема гонорар адвоката в сумі 5000 грн, який було визначено у Договорі про надання послуг представника від 28.08.2022. Після скасування заочного рішення, між позивачем та адвокатом було укладено Додаткову угоду № 1 від 31.08.2023 до Договору про надання послуг представника від 28.08.2022, згідно з якою передбачено виплату адвокату додатково гонорару в сумі 15000 грн. Всього, у період з 25.08.2022 по 05.09.2023 клієнту ОСОБА_1 надано правничої допомоги протягом 45 годин, а всього з відповідача підлягає стягненню 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, вказує, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Натомість відповідачем не було подано заперечень проти таких вимог та клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, відтак не доведено неспірмірність витрат. У зв`язку з цим місцевий суд безпідставно за власною ініціативою втричі зменшив витрати на професійну правничу допомогу. При цьому суд не врахував співмірність винагороди адвоката зі складністю справи, тривалість розгляду справи.

Сторони та їх представники в судове засідання в черговий раз не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. ОСОБА_1 просив розглянути справу за його відсутності. ОСОБА_2 надіслала заяву, в якій просила розгляд справи відкласти у зв`язку з сімейними обставинами. Судова колегія зазначає, що судові засідання, які призначались апеляційним судом на 06.03.2024 та на 25.04.2024, відкладались за заявами представника ОСОБА_2 адвоката Химич В.В. (а.с. 1, 16 т. 2). При цьому, сама ОСОБА_2 жодного разу в судові засідання не з`являлась. Зважаючи на те, що позиція апелянта апеляційному суду відома, оскільки була викладена у заяві про перегляд заочного рішення місцевого суду та у апеляційній скарзі, колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності сторін та їх представників. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду, позивач просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат та навів попередній розрахунок суми судових витрат, що складалася з оплати 5000 грн гонорару та витрат на прибуття адвоката до суду 1500 грн.

При ухваленні 07 грудня 2022 року заочного рішення зазначене питання судом не вирішувалося.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 11 серпня 2023 року заочне рішення у цій справі скасовано.

Під час нового розгляду справи позивач подав до суду ордер на надання правової (правничої) допомоги ОСОБА_1 і договір про надання послуг представника від 25.08.2022, згідно з яким адвокат Софілканич М.І. бере на себе зобов`язання щодо виконання функцій представника в цивільному процесі та надання юридичної допомоги для захисту прав та свобод і законних інтересів клієнта ОСОБА_1 , а клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду за надання юридичних послуг представника. За надання юридичної допомоги Клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар за домовленістю сторін.

Додатковою угодою 1 до цього договору передбачено, що у зв`язку зі скасуванням заочного рішення у справі №303/5992/22 та істотним збільшенням обсягів правничої допомоги, необхідної для надання клієнту, останній зобов`язаний виплатити адвокату додатково гонорар у розмірі 15 000 грн.

Характер та обсяг наданої адвокатом правової відображено в акті виконаних за вказаними угодами робіт від 05.09.2023, зокрема:

25.08.2022, з 09.00 по 11.00 год (2 год) - усна консультація з поверхневим вивченням документів; підписання договору про надання правової допомоги; роз`яснення клієнту обсягів, порядку та умов надання професійної правничої допомоги, умов оплати праці адвоката тощо;

25.08.2022, 26.08.2022, з 12.00 по 15.00 (3 год), з 09.00 по 15.00 год (6 год), з 09.00 по 14.00 год (5 год) - детальне вивчення змісту правовідносин на підставі наявних матеріалів; підготовка та складання позовної заяви, здійснення розрахунків, вивчення актуальної практики ВС щодо стягнення боргу в іноземній валюті; виготовлення примірників позовної заяви та копій додатків відповідно до кількості учасників справи; передача сформованих документів до установи поштового зв`язку тощо.

Протягом 13.10.22 - 07.12.2022, явка до суду на розгляд справи з метою участі у судових засіданнях 3 рази; з урахуванням часу, необхідного для прибуття до суду витрачено орієнтовно 4 год,;

09.02.2023, з 09.00 по 10.00 (1 год) - отримання виконавчого листа у справі;

07.06.2023, з 10.00 по 13.00 (3 год) - підготовка заяви про примусове виконання виконавчого листа, передача виконавчого листа для примусового виконання;

30.08.2023, 31.08.2023, 01.09.2023, 04.09.2023, 05.09.2023 витрачено сукупно 21 годину робочого часу підготовка та складання заперечення на клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку для перегляду заочного рішення та заяву про перегляд заочного рішення; заперечення на подані відповідачкою докази; клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заперечення проти клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку для перегляду заочного рішення та проти заяви про перегляд заочного рішення; заява про зменшення розміру позовних вимог; складання акту (детального опису) виконаних адвокатом робіт; виготовлення примірників документів, формування пакету документів для передачі до суду, направлення відповідачці поштою за адресою проживання, місцем роботи та електронною поштою тощо.

Всього, у період з 25.08.2022 по 05.09.2023, клієнту надано правничої допомоги протягом 45 годин.

Представник відповідача заперечував проти відшкодування позивачу судових витрат як з огляду на безпідставність позову, так і на необґрунтованість адвокатського гонорару.

Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Водночас у постанові від 25 липня 2023 року (справа N 340/4492/22) Верховний Суд сформулював правову позицію, за змістом якої наявність/відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу, однак не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Такими критеріями є: 1) дійсність витрат на правничу допомогу; 2) їх необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (постанова Верховного Суду від 01.12.2021 р. у справі № 607/14338/19-ц).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних осіб у судах під час здійснення цивільного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Таким чином, послуги, які не передбачені статтями 1, 19 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не вимагають спеціальних юридичних знань і професійних навичок, не можуть бути віднесені до видів правової допомоги. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.11.2019 р. (справа № 9901/264/19),

Суд першої інстанції вважав, що у справі, що розглядається, такими послугами є виготовлення примірників позовної заяви та копій додатків відповідно до кількості учасників справи; передача сформованих документів до установи поштового зв`язку; складання акту (детального опису) виконаних адвокатом робіт; виготовлення примірників документів, формування пакету документів для передачі до суду, направлення відповідачці поштою за адресою проживання, місцем роботи та електронною поштою.

Також місцевий суд врахував, що прибуття до суду з метою участі в судовому засіданні не передбачають використання адвокатом спеціальних знань або навичок. Відповідно вказаний час не може бути оплачений як час надання правничої допомоги. Витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду можуть бути відшкодовані на підставі статті 138 ЦПК України, про що у цій справі не йдеться.

Місцевий суд зазначив, що надані представником позивача документи не дозволяють встановити кількість витраченого на вчинення цих дій часу та вартість однієї години роботи адвоката. Предмет спору в цій справі не є складним, правова ситуація не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, нормативно-правових актів та судової практики, ця категорія справ є поширеною, а судова практика щодо їх розгляду усталеною, обставини (факти) розглядуваної справи є очевидними. Зважаючи на викладене, суд вважав, що обґрунтованим розміром витрат на правничу допомогу є сума 7000 грн., які відповідають критерію реальності (дійсності та необхідності) наданих адвокатом у цій справі правових послуг.

Колегія погоджується з такою позицією суду першої інстанції та не вбачає підстав для зміни додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2024 року.

Головуюча

Судді