ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2023 року у складі судді Миронець О. К.

у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року представник КП «Харківські теплові мережі» звернуся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у якому просив про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2013 по 31.10.2021 в сумі 80 075,02 грн із застосуванням індексу інфляції в сумі 3 440,76 грн та 3% річних в сумі 1 493,10 грн, а також відшкодування судового збору.

Позов мотивовано тим, що КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова.

Відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення та постачання гарячої води, що здійснює КП «Харківські теплові мережі».

За період з 01.10.2013 по 31.10.2021 відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 80 075,02 грн, яку відповідачі відповідно до вимог статті 625 ЦК України зобов`язані сплатити з урахуванням індексу інфляції в сумі 3 440,76 грн та 3% річних в сумі 1 493,10 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.04.2021 скасовано судовий наказ № 644/1401/21 від 12.03.2021 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суми заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячу воду у розмірі 43 201,95 грн та суму судового збору в розмірі 227 грн.

На підставі розпорядження Верховного Суду від 06.03.2022 р. № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до вимог частини другої статті 31 ЦПК України справу було передано для розгляду за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2023 року позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які отримані за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.10.2013 по 31.10.2021 в сумі 80 075,02 грн, 3% річних - 1 493,10 грн, 3 440,76 грн - інфляційних втрат, а всього 85 008,88 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» сплачений судовий збір у сумі по 1135 грн з кожного.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачі покладені на них, як споживачів, обов`язки належним чином не виконують, отримані послуги не оплачують, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості є повністю обґрунтованими.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним заочним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом не було враховано її клопотання про направлення справи за підсудністю на розгляд до м. Харкова, оскільки у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, постійними тривогами та поганим транспортним сполученням вона не мала змогу прибути в судове засіданні до м. Полтава. Крім того, вони з чоловіком перебувають у скрутному матеріальному становищі, є пенсіонерами, чоловік переніс інсульт, тому значна частина пенсії іде на лікування, що позбавляє її можливості придбати квитки на транспорт до м. Полтава. Вказане істотно порушило її права та право на захист інтересів в суді.

Вказує, що нарахування, які проводить позивач, необхідно здійснювати лише за послугу з опалення, оскільки більше 17 років, з 2001 року до їх квартири не подається гаряча вода, а тому нарахування плати за таку послугу є незаконним.

Зазначає, що більша частина суми нарахувань по боргу позивачем заявлено за межами трирічного строку позовної давності.

Звертає увагу на те, що пеня була нарахована за період дії карантину 2020-2021 та в період дії воєнного стану, що заборонено та суперечить законодавству.

Крім того вказує, що позовну заяву КП «Харківські теплові мережі» було подано не уповноваженою на те особою - ОСОБА_3 , який діє на підставі довіреності, що суперечить Конституції України та цивільному процесуальному закону.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з теплопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № d194335e-f494-4c6d-91b9-4fb3b609a2e6 від 24.11.2021 відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач.

Нарахування щомісячних платежів за теплову енергію за вказаною адресою здійснюється за затвердженими нормативами (нормами) споживання.

Згідно відомостей нарахування і оплати з теплопостачання з урахуванням періоду платежу з 01.10.2013 по 31.10.2021 свої зобов`язання з оплати наданих послуг теплопостачання відповідачі виконували неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 80 075,02 грн. На суму боргу, що виник за останні три роки - з 01.11.2018 по 31.10.2021, у розмірі 30 705,40 грн відповідно до статті 625 ЦК України позивачем нараховано 3 440,76 грн інфляційних втрат та 1493,10 грн - 3% річних

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.04.2021 скасовано судовий наказ № 644/1401/21 від 12.03.2021 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суми заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 43 201,95 грн та суму судового збору в розмірі 227 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову КП «Харківські теплові мережі», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином свої зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не виконували, внаслідок чого виникла вказана заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів із застосуванням положень статті 625 ЦК України.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання теплової енергії споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, якою затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у сфері житлово-комунальних послуг (далі - Правила № 630), постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Правила № 830).

За частинами другою, четвертою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (далі - Закон № 1875-IV), частиною першою статті 1, частиною першою статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), які діяли у період виникнення спірних правовідносин, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води є, зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавець комунальної послуги.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (стаття 1 Закону).

У відповідності до статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Відповідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 12 Закону № 2189-VIII встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 2189-VIII споживачі мають право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Аналогічні норми містились і у частині першій статті 19, пункті 1 частини першої, пункті 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19).

Законодавством України про житлово-комунальні послуги (пункт 5 статті 20 Закону № 1875-IV, пункт 5 частини першої статті 7 Закону № 2189-VIII, підпункту 1 пункту 29 Правил № 630, підпункт 7 пункту 42 Правил № 830) встановлено право споживача на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Для реалізації такого права статтею 27 Закону № 2189-VIII встановлено порядок оформлення претензії споживачем, для чого споживач має викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги. Акт-претензія розглядається виконавцем комунальної послуги протягом п`яти робочих днів. Результатом розгляду є задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або надання (надіслання) споживачу обґрунтованої письмової відмови в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем.

Якщо виконавець комунальної послуги (його представник) не прибув у строк, установлений в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача, або необґрунтовано відмовився підписати акт-претензію, такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.

Такі дії споживача та виконавця комунальних послуг у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем були передбачені і пунктами 33-39 Правил № 630, пунктами 54-58 Правил № 830, які діяли у період виникнення заборгованості відповідачів.

Статтями 12, 77-81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести суду ті обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень, належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За нормами щодо належності та допустимості доказів, відповідно до вимог частини четвертої статті 77, частини другої статті 78 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування; обставини справи, які а законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заперечуючи якість послуг теплопостачання та стверджуючи про їх ненадання позивачем, відповідач належних та допустимих доказів для підтвердження таких обставин суду не надала.

Наявні у матеріалах справи копії заяв відповідачів від 07.05.2001, 30.07.2002, 03.07.2003 до ОВО «Харківтеплокомуненерго» та Акти, підписані мешканцями будинку АДРЕСА_3 , від 16.12.2010, 10.01.2011, 12.02.2011, 16.03.2011, 15.04.2011, 12.02.2022, а також акт опломбування гарячої води від 15.02.2022 не стосуються періоду, за який просить стягнути заборгованість позивач - з 01.10.2013 по 31.10.2021, та не містять інформацію щодо дотримання порядку оформлення претензії споживача, а саме: неприбуття виконавця комунальної послуги на виклик споживача або його відмови від підписання акту-претензії, направлення акту-претензії виконавцю комунальної послуги, а тому не беруться судом до уваги, як такі, що не стосуються предмета доказування та одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Разом з тим колегія суддів вважає за можливе застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, оскільки за наявності заборгованості, яка виникла з 01.10.2013, позов до суду КП «ХТМ» подало лише 29.11.2021.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

Оскільки обов`язок споживача сплатити виконавцю за спожиту житлово-комунальну послугу визначається щомісячно, своє право вимоги до боржника сплатити суму боргу кредитор має реалізувати в межах трирічного строку позовної давності щодо кожного щомісячного платежу.

Подання заяви про видачу судового наказу не перериває строк позовної давності за заявленою вимогою; переривання строку відбувається лише у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. п. 82 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19)).

Доказів щодо вчинення відповідачами дій, які б свідчили про визнання ними боргу, матеріали справи не містять.

Сплив позовної давності, про застосування якої просить апелянт, відповідно до вимог частини четвертої статті 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно наданого позивачем розрахунку з урахуванням строку позовної давності, за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 сума заборгованості за надані позивачем послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою АДРЕСА_2 становить 30 705,40 грн, що її відповідачі, які прострочили виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих комунальних послуг, повинні сплатити солідарно позивачеві з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення - 3 440,76 грн та трьох процентів річних від простроченої суми - 1 493,10 грн на підставі статті 625 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги відхиляються апеляційним судом, як безпідставні.

За правилами частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат, які покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які отримані за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 в сумі 30 705,40 грн, 3% річних - 1 493,10 грн, 3 440,76 грн інфляційних втрат, а всього 35 639,26 грн.

Змінити розподіл судових витрат. Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» сплачений судовий збір за подання позовної заяви у сумі 858,06 грн - по 429,03 грн з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1974,90 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна