УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва, у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря - Гриценко О.І.,

розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна, про визнання шлюбу та заповіту недійсними, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна, про визнання шлюбу та заповіту недійсними.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округ Рильська Лариса Семенівна, про визнання шлюбу та заповіту недійсними та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 24 травня 2022 року призначено в даній справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», провадження у справі зупинено до отримання висновку судової експертизи.

28 грудня 2022 року з Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» надійшли матеріали цивільної справи разом з висновком судово-психіатричного експерта №798 від 13 грудня 2022 року.

Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 02 січня 2023 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна, про визнання шлюбу та заповіту недійсними та призначено судове засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 21 лютого 2023 року призначено в даній справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» у іншому складі експертів, - які не входили до складу експертів з проведення первинної посмертної судово-психіатричної експертизи №798 від 13 грудня 2022 року та не складали висновок фахівця №2 від 08 лютого 2023 року, а саме, за виключенням експертів Шум Сергія Сергійовича , Ктітарєва Олександра Миколайовича та Каніщева Андрія Вячеславовича . Провадження у справі зупинено до отримання висновку судової експертизи.

12 липня 2023 року з Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» надійшли матеріали цивільної справи разом з висновком судово-психіатричного експерта №604 від 14 червня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 18 липня 2023 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 17 листопада 2023 року призначено в даній справі комісійну повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницької Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» у складі не менш як трьох експертів одного напряму знань. Провадження у справі зупинено до отримання висновку судової експертизи.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року скасовано ухвалу Дніпровського районного суд міста Києва від 17 листопада 2023 року про призначення комісійної повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, справу за цим позовом направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

12 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, посилаючись на те, що на адвокатський запит було отримано висновок фахівця від 10 липня 2024 року №02.10.07, за змістом якого висновок судово-психіатричного експерта №604 від 14 червня 2023 року є необґрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумнів у його правильності, у висновку не приведено доказів того, що розлади психіки у ОСОБА_6 , які спостерігались згідно з медичними документами та показаннями свідків, не сягали вираженого ступеню і не позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому в даній справі необхідно провести повторну експертизу.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кучерявенко О.М. в судовому засіданні підтримали подане клопотання.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Роспотнюк В.О. в судовому засіданні заперечували проти заявленого клопотання.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Л.С. в судове засідання не з`явилась, направила до суду лист, в якому просила розглядати цивільну справу за її відсутності на підставі наявних у справі даних.

Суд, вивчивши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін та їх представників, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Порядок призначення судової експертизи в науково-дослідних судово-експертних установах міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація та оформлення їх результатів визначається Цивільним процесуальним кодексом України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року №865, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за №719/32171.

Судово-психіатричну експертизу проводять державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.

Судово-психіатричну експертизу проводять особи, які відповідають вимогам, передбаченим статтею 10 Закону України «Про судову експертизу».

Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Частинами 1 та 2 ст. 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно положень ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Як вказано у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 569/4688/15-ц, первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Згідно з пунктом 1.2.13 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень" від 08.10.1998 № 53/5, з подальшими змінами та доповненнями, експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

У разі призначення експертизи (залучення експерта) для проведення додаткової або повторної експертизи, крім матеріалів, зазначених у пункті 3.3 цього розділу, до експертної установи (експертові) надаються також висновки попередніх експертиз з усіма додатками (фотознімками, порівняльними зразками тощо), а також додаткові матеріали, що стосуються предмета експертизи, які були зібрані після надання первинного висновку.

У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Звертаючись до суду з клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, позивачем було доручено фахівцю в галузі судово психіатричної експертизи - Цубері А.І. провести аналіз висновку судово-психіатричного експерта №604 від 14 червня 2023 року та висновку судово-психіатричного експерта №798 від 13 грудня 2022 року.

У висновку фахівця від 10 липня 2024 року зазначено, що в обох висновках експерта досить докладно приведено як докази свідків, так і дані медичної документації, наведено їх аналіз. На думку фахівця, в обох експертизах порушено принцип повноти дослідження і надання обґрунтованого та об`єктивного висновку згідно вимог ст. 12 Закону України «Про судову експертизу». На підставі наведеного у висновку фахівця обґрунтування, лікар-спеціаліст за спеціальністю «судово-психіатрична експертиза», кандидат медичних наук А.Цубера дав наступні відповіді на поставлені питання: 1. висновок судово-психіатричного експерта №604 від 14 червня 2023 року недостатньо обґрунтований; 2. Відповідь на питання щодо впливу вживання алкоголю на свободу волевиявлення ОСОБА_6 під час вступу в шлюб 18 червня 2014 року може бути отримана при проведенні повторної судово-психіатричної експертизи.

Повторна експертиза за клопотанням сторони може призначатися судом не в будь-якому випадку, коли сторона буде вважати це необхідним, а лише за наявності передбачених законом умов, із яких формується предмет дослідження судом при розгляді клопотання про призначення експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року справі № 910/14672/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 910/9394/17 та від 26 жовтня 2018 року у справі № 910/9971/17.

Отже, проведення повторної експертизи можливе у випадку, коли: 1) висновок експерта недостатньо обґрунтований; 2) висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи; 3) наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

При постановленні ухвали від 17 листопада 2023 року про призначення комісійної повторної посмертної судово-психіатричну експертизи, проведення якої було доручено експертам Вінницької Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», суд виходив із того, що матеріали справи містять два висновки судово-психіатричного експерта: від 13 грудня 2022 року №798 та від 14 червня 2023 року №604, складені експертами однієї установи, які повністю суперечать один одному.

Однак, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

При цьому лікар-спеціаліст за спеціальністю «судово-психіатрична експертиза», кандидат медичних наук А.Цубера не є фахівцем у галузі права, а відповідь на питання щодо впливу вживання алкоголю на свободу волевиявлення особи під час вступу в шлюб, не буде свідчити про наявність або відсутність підстав для визнання шлюбу недійсним, визначених ч.1 ст.40 СК України.

ЄСПЛ наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Виходячи з наведеного, судом не встановлено обставин, які могли б слугувати визначеними законом підставами для задоволення клопотання позивача та призначення в даній справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Призначення судової експертизи як процесуальна дія суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, має бути обґрунтованим. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 74 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" зазначено, що "розумний строк" провадження має бути оцінений відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних державних органів, а також важливість предмета спору для заявника.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Враховуючи викладене та керуючись статями 102, 103, 105, 113, 258-260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволені клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки, встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складений 19 липня 2024 року.

Суддя: