Справа № 524/6180/24
Провадження № 2/524/2298/24
19.07.2024 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши у в м.Кременчуці в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 28.07.2021 року по 05.06.2024 року індекс інфляції у розмірі 7883,02 грн. та три проценти річних у розмірі 1715,46 грн., стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 , на його користь помилково перераховані кошти у сумі 20 000 грн. З метою отримання належних коштів, звернувся до приватного виконавця щодо примусового виконання судового рішення, Після подання позовної заяви, в процесі розгляду справи про стягнення кошів, відповідач добровільно кошти не повернула. Кошти не повернути і після розгляду справи судом та відкриття виконавчого провадження. У зв`язку з цим, позивач вважає, що на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України він має право на стягнення з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 28.07.2021 року по 05.06.2024 року індекс інфляції у розмірі 7883,02 грн. та три проценти річних у розмірі 1715,46 грн.
Ухвалою суду від 07.06.2024 відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.
З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками відповідачу направлено засобами рекомендованого поштового зв`язку та повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній»
Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 20 000 грн.
Вказане рішення суду набрало законної сили 19.04.2024 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання рішення суду позивачу видано виконавчий лист № 536/1323/21 та 05.06.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лукмасло М.М.. відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового рішення
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначається, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
визначено у ч. 2 ст. 625 ЦК України, у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вказане також підтверджується правовим висновком Верховного суду України від 01.10.2014 року, викладеним у справі № 6-113цс14.
Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
При цьому іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено.
Зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач має право вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.
Ураховуючи те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Враховуючи наведене, суд вважає, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання необхідно здійснювати за період з 28.07.2021 року дати звернення позивачем до суду з позовом про повернення коштів у порядку ст 1212 ЦК України по 05.06.2024 року
Отже, нарахування 3% річних за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за період часу з 28.07.2021 року по 05.06.2024 року становлять 1715,46 грн. (20 000 грн. * 3% * 1044 днів/365 днів.).
Щодо індексу інфляції, то вона у вказаний період часу склала 7883,02 грн.
Аналізуючи викладене, суд дійшов, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 28.07.2021 року по 05.06.2024 року індексу інфляції у розмірі 7883,02 грн. та трьох процентів річних у розмірі 1715,46грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню
У відповідності до статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись сст.ст.10,11,12,81,141,258,263,264,265,273,280-289, 354, ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за прострочення виконання грошового зобов`язання кошти у сумі 9598, 48 грн
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 968, 96 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач : ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Суддя Олена Предоляк