Справа №442/3829/24
Провадження №2/442/994/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Коваль Р.Г.

за участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за первинним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей разом із батьком, як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно їх виховує,

в с т а н о в и в :

13.05.2024 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 24 квітня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області, про що складено актовий запис № 2. Від даного шлюбу, у них народилось двоє дітей, які на момент подання позовної заяви ще не досягли повноліття, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З перших днів їх подружнього життя у них була дружня сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались, вони неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дітей. Однак, їм цього не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у січні 2024 року.

Враховуючи, що вони із відповідачем не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Збереження їхнього шлюбу є неможливим, враховуючи наявність неповнолітніх дітей та небажання відповідача приймати участь в оформлені розірвання шлюбу, вона вимушена звернутись із позовом до суду про його розірвання.

Вважає, що вжиття заходів щодо примирена подружжя відповідно до ст. 111 СК України не виправить стан шлюбних відносні оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними не принесли жодних результатів, тому збереження шлюбу недоцільним та суперечить їхнім інтересам. Відтак просить розірвати їхній шлюб.

Ухвалою судді від 17.05.2024 в зазначеній справі залишено позовну заяву без руху, надано позивачу за первісним позовом термін для усунення недоліків.

20.05.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.05.2024 після одержання судом інформації відповідного органу про місце реєстрації відповідача, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11.06.2024.

07.06.2024 відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , третьої особи - Відділ служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей разом із батьком, як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно їх виховує.

В обґрунтування зустрічного позову позивач ОСОБА_2 посилається на те, що 24 квітня 2010 року він зареєстрував з позивачкою за первісним позовом та відповідачкою за зустрічним позовом шлюб у Нижньорожанківській сільській раді Сколівського району Львівської області, про що було складено актовий запис № 2. Від даного шлюбу, у них двоє спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які на момент подання позовної заяви ще не досягли повноліття, проживають з ним та знаходяться на його повному утриманні.

Їх подружнє життя не склалось, у них дійсно відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси з відповідачкою, наявні різні погляди на життя, під час проживання разом були постійні суперечки, десь з кінця 2023 року вони не проживаємо разом, відповідачка залишила домівку, вихованням та утримання дітей не займається. Всі ці обставини фактично призвели до припинення шлюбних відносин і, як наслідок, до припинення існування сім`ї. Між ними відсутні такі складові сім`ї як спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов`язків подружжя, а сам шлюб носить лише формальний характер. Тому в цій частині, що стосується розірвання шлюбу він позов визнає.

Відповідачка за зустрічним позовом декілька разів висловлювалась з погрозами в його адресу, що забере дітей, а тому він просить суд визначити місце проживання дітей разом з ним. Переконаний, що їх діти повинні залишитись проживати разом з ним в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , він любить своїх синів і має змогу забезпечити їх всім необхідним, постійно слідкує за станом їх здоров`я, розвитком, виховує та піклується про них, у нього з синами психологічний контакт та прив`язаність один до одного. Вважає, що розлучення дітей (синів) з батьком та зміна місця проживання, звичної комфортної обстановки може негативно вплинути на їх подальший розвиток та психічний стан, діти не можуть бути передані для проживання з матір`ю, адже остання не може забезпечити їм належні умови проживання. Мати не цікавиться життям дітей, зрідка їм лише телефонує, фінансово не допомагає, оскільки не має постійної роботи та гідного заробітку, займається виключно своїми справами та життям, родиною та дітьми не цікавиться. Крім того, відповідачка сама покинула родину та перестала проживати однією сім`єю, виховувати та утримувати дітей не бажає та не спроможна, тобто, не виконує свої батьківські обов`язки, самоусунувшись від виховання синів. Поведінка відповідачки до членів своєї сім`ї характеризується байдужістю, вона легковажна, емоційна та не врівноважена.

Ухвалою суду від 11.06.2024 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи - Відділ служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей разом із батьком, як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно їх виховує прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, закрито підготовче провадження у справі, призначено судове засідання на 01.07.2024.

На день розгляду справи позивач за первинним позовом в судове засідання не з`явилась, в первинній позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомленими про місце, дату, час та судового розгляду справи.

01.07.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, зокрема представника третьої особи, її розгляд призначено на 11.07.2024.

На день розгляду справи позивач за первинним позовом в судове засідання не з`явилась, в первинній позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти постановлення заочного рішення. Свого відношення до зустрічного позову ОСОБА_2 не висловила.

Відповідач за первинним позовом, позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

11.07.2024 від представника третьої особи, головного спеціаліста відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради поступила суду заява у якій просить розглядати справу у її відсутності. Заперечень з приводу задоволення позовних вимог учасників справи у поданій заяві не висловила, не заперечила проти їх задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд оцінивши докази у сукупності, вважає, що первинний та зустрічний позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка за первинним позовом ОСОБА_1 24 квітня 2010 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області, про що складено актовий запис № 2.

Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобич Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівській області, Серії НОМЕР_1 від 22.05.2012 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально: управління юстиції у Львівській області, Серії НОМЕР_2 від 20.05.2017 року.

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 скористалась даним правом та звернулась до суду з первинним позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі являється те, що у подружжя відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя та провадження спільного побуту. Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільного господарства вони не ведуть, а сам шлюб носить лише формальний характер. Сім`я розпалася та існує формально.

З огляду на те, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

У зв`язку з тим, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 категорично не бажає проживати в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , а збереження шлюбу суперечить її інтересам, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Слід звернути увагу, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З моменту звернення ОСОБА_1 з даним позовом до моменту розгляду справи судом пройшло достатньо часу, сторони мали достатньо часу для примирення, а позивачка вправі була скористатися своїм правом відмовитися від позову, однак такого не відбулося, сторони не примирилися.

При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача за первісним позовом ОСОБА_1 наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки за первісним позовом Печерських залишити без змін.

Що стосується зустрічного позову, суд виходить з того, що між подружжям існував спір щодо виховання дітей, а тому такі вимоги пред`явлені в позовному провадженні шляхом подання зустрічного позову в справ про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Як встановлено вище, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За наслідками розгляду первісного позову, судом прийнято рішення про розірвання шлюбу між подружжям Печерських.

Вказаним рішенням встановлено, що обставини справи об`єктивно свідчать про те, що після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами по справі наявний спір про визначення місця проживання їх дітей.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Суд вважає за необхідне відзначити, що доказами, які подані позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 та містяться в матеріалах справи встановлено, що останній до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Як вбачається з Акту обстеження умов проживання, складеного посадовими особами відділу-служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради 30.05.2024, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом в АДРЕСА_1 . Діти забезпечені усім необхідним для проживання, навчання та проведення дозвілля. Порушень прав дітей не виявлено. З даного акту не вбачається, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 проживає у даному житлі.

З письмових пояснень свідків, які надані суду ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яким відомі факти про життя учасників справи сім`ї Печерських вбачається, що ОСОБА_2 останніх шість місяців займається вихованням своїх неповнолітніх дітей.

Отже, судом встановлено, що діти адаптовані до соціально-сімейних умов, створених їм батьком, такі умови забезпечать їм розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі у якнайкращих інтересах дітей.

Судом не здобуто доказів, що зустрічний позов ОСОБА_2 не може бути задоволений так як відповідачем ОСОБА_1 не спростовано тих обставин, які зазначенні у позовній заяві ОСОБА_2 , нею не подано жодних допустимих доказів як на підставу для відмови у зустрічному позові.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 проживають окремо, їх діти проживають разом з батьком, який займається їх вихованням та утриманням, а тому враховуючи вищенаведене та інтереси дітей сторін, суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце їх проживання з батьком за адресою місця реєстрації останнього, оскільки зазначене буде відповідати якнайкращим інтересам дітей, сприятиме їх повноцінному вихованню та розвитку.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача за зустрічним позовом є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення первинної позовної заяви та зустрічної позовної заяви до суду із вимогами немайнового характеру і підтверджуються відповідними квитанціями, такі витрати слід залишити за сторонами.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 12-13, 76-81, 89-90, 95, 141, 142, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Первісний позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений 24 квітня 2010 року та зареєстрований Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 2.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення суду в частині розірвання шлюбу, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Зустрічний позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з їх батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно їх виховує за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи.

Позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач за первинним позовом позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа Відділ служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, адреса юридичної особи: 82100, площа Ринок, 1, м. Дрогобич Львівської області, .

Дата складення повного тексту судового рішення 11 липня 2024 року

Суддя Роман КОВАЛЬ