Справа № 2-102-11
Провадження № 2-в/0186/34/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Кампсіс Лігал", приватний виконавець виконавчого округу Київської області Лиманський Владислав Юрійович, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою, заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Кампсіс Лігал", приватний виконавець виконавчого округу Київської області Лиманський Владислав Юрійович, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 10 червня 2011 року Лутугинським районним судом Луганської області було ухвалене рішення по справі №2-102-11 про стягнення з боржників (відповідачів) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0.

28.07.2020 року ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області у справі №2-102-11 було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) ПАТ «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

07.02.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Кампсіс Фінанс" було укладено договір №07-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило ТОВ "Кампсіс Фінанс", а ТОВ "Кампсіс Фінанс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №0.

У відповідності до п. 2.1 Договору №07-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 07.02.2023 року: «За цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Попередньому кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором».

Відповідно до п. 5.2 Договору №07-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 07.02.2023 року: «Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).»

Рішенням Єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» від 01.11.2023 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал».

Враховуючи вищевикладене, представник заявника ТОВ «Вердикт Капітал» просить суд відновити втрачене судове провадження в частині рішення Лутугинського районного суду Луганської області від 10 червня 2011 року (справа № 2-102-11), та в частині ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 липня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження по справі №2-102-11.

У судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та прохав суд їх задовольнити.

Заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Кампсіс Лігал", приватний виконавець виконавчого округу Київської області Лиманський Владислав Юрійович, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 488 та 489 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Як зазначено в п.38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Згідно статті 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановлює ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів допускається відновлення втраченого провадження в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно з ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про заміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Білокуракинського районного суду Луганської області та Біловодського районного суду Луганської області на Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає «Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (далі - Порядок).

Згідно з абз.4 п.2 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Відповідно до п.п.12-14 Порядку суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення. У передбачених процесуальним законодавством випадках електронні копії судових рішень надсилаються адміністраторові Реєстру в день складення повного судового рішення.

Згідно з п.20 Порядку доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Відтак, шляхом здійснення повного доступу до інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень у відповідності до Закону України «Про доступ до судових рішень» суду вдалося можливим отримати відомості щодо рішення Лутугинського районного суду Луганської області від 10 червня 2011 року у справі №2-102-11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 17 березня 2020 року у справі №2-102-11 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Лутугинського районного суду Луганської області № 2-102/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 липня 2020 року у справі №2-102-11 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 січня 2021 року у справі №2-102-11 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, оскільки в зазначеній системі такі рішення суду першої інстанції є фактично наявними.

За приписами ч.3 ст.494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Наявні в матеріалах справи документи, які були досліджені в судовому засіданні та наявність судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень є достатніми даними для відновлення втраченого судового провадження в частині рішення Лутугинського районного суду Луганської області від 10 червня 2011 року у справі №2-102-11 та ухвал Білокуракинського районного суду Луганської області у справі №2-102-11 від 17.03.2020 року, 28.07.2024 року, 06.01.2021 року, а відтак суд прийшов до висновку про можливість відновлення втраченого судового провадження в цій частині, а тому заяву необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261, 353, 354, 493, 494 ЦПК України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Кампсіс Лігал", приватний виконавець виконавчого округу Київської області Лиманський Владислав Юрійович, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження, задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі №2-102-11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині рішення Лутугинського районного суду Луганської області від 10 червня 2011 року у справі №2-102-11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 17 березня 2020 року у справі №2-102-11 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Лутугинського районного суду Луганської області № 2-102/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 липня 2020 року у справі №2-102-11 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 січня 2021 року у справі №2-102-11 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, що оприлюднені та зберігаються у Єдиному державному реєстрі судових рішень, згідно тексту яких:

2-102/11

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2011

Лутугинський районний суд Луганської області

у складі : головуючого судді Кулешової Л.В.

при секретарях ОСОБА_3 , Краснянській О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лутугине цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 04 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір № 0, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 19100 доларів США на споживчі потреби з кінцевим строком повернення не пізніше 04 липня 2014 року. Сплата основного боргу повинна була здійснюватися згідно з графіком погашення кредиту 04 числа кожного місяця. Строк сплати процентів з 01 по 10 число кожного місяця Позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 не виконує умови вищевказаного кредитного договору в частині погашення основної заборгованості за кредитом та не оплачує проценти за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 09 грудня 2009 року: заборгованість за кредитом 12505,98 доларів США, заборгованість за простроченим кредитом 3630 грн,06 доларів США, заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 2374,08 доларів США, заборгованість по строковим процентам за користування кредитом 225,64 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 431,07 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 246,93 доларів США, а всього на загальну суму 19413,76 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на 09 грудня 2009 року 155009 грн.15 коп.

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 04 липня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № 125250, згідно з п.1.4 котрого відповідальність відповідачів перед позивачем за виконання умов кредитного договору є солідарною.

Оскільки відповідачі заборгованість за кредитним договором не сплатили, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у сумі 19413,76 доларів США, що еквівалентно 155009 грн.15 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його повністю. Надав суду пояснення про те, що як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 направлялися листи щодо підвищення процентної ставки, заперечень від них з приводу цього не надходило. Зміна процентної ставки передбачена умовами кредитного договору. Процентна ставка була підвищена згідно з підпунктом в п.5.3.1 розділу 5 кредитного договору у зв`язку облікової ставки НБУ та підвищення ставки за бланковими кредитами «овернайт».

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заперечення, в яких з позовом не погодився, посилаючись на те, що відсутні докази про переведення на його поточний рахунок грошових коштів, які б свідчили про те, що банк виконав свої зобов`язання. У позивача відсутня генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій, відсутні докази щодо курсу долару США до гривні станом на 09 грудня 2009 року.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом не погодилася. Надала суду пояснення про те, що відповідно до ст..559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов8язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. З 01 липня 2008 року позивач без її згоди підвищив процентну ставку, чим збільшив обсяг її відповідальності, не попередивши її про це. Таким чином з 01 липня 2008 року було припинено і договір поруки, укладений з нею в забезпечення кредитного договору. Позивачем не надано доказів, щодо отримання нею листів про підвищення процентної ставки. Крім того, позивачем не надані належні докази щодо його права на здійснення операцій з валютними коштами. Чинним на момент укладення спірного договору законодавством України не було передбачено, що безпосередньо банківська ліцензія, дозвіл та додаток до дозволу НБУ надають право громадянам України здійснювати валютні операції, зокрема виконувати зобов8язання за кредитним договором в іноземній валюті..

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 04 липня 2007 року уклали договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» в особі начальника відділення № 673 АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» згідно зі Статутом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 19100 доларів США на споживчі цілі з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 04 липня 2014 року зі сплатою кредитної ставки за користування кредитними коштами 11,88 % річних /а.с.6-7/.

Відповідно до Додатку № 1 до договору встановлено графік погашення кредиту /а.с.9-11/.

Згідно з заявою на видачу готівки від 05 липня 2007 року та меморіального валютного ордеру № 1 від 04 липня 2007 року відповідач отримав 19100 доларів США, що еквівалентно 96455 грн. /а.с. 107/

Відповідно до ст..526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.3.1.2 та п.6.1.2 Кредитного договору у випадку невиконання позичальником умов договору, Банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом.

Але відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував вимоги договору, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 09 грудня 2009 року: заборгованість за кредитом 12505,98 доларів США, заборгованість за простроченим кредитом 3630 грн,06 доларів США, заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 2374,08 доларів США, заборгованість по строковим процентам за користування кредитом 225,64 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 431,07 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 246,93 доларів США, а всього на загальну суму 19413,76 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на 09 грудня 2009 року із розрахунку 798 грн.45 коп. за 100 доларів США 155009 грн.15 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.13-23/.

Належне виконання кредитного договору забезпечено договором поруки № 125250 укладеному між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 04 липня 2007 року /а.с.12/.

У відповідності до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову /субсідарну/ відповідальність поручителя.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 повинна нести солідарну відповідальність по зобов`язанням ОСОБА_1 .

В заперечення проти позову відповідач ОСОБА_1 посилався на те, що позивачем не надані докази щодо отримання ним грошових коштів.

Проте, суд вважає ці посилання необґрунтованими, оскільки факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджено вищезазначеними меморіальним ордером від 04 липня 2007 року та заявою на видачу готівки від 5 липня 2007 року, згідно з якими на поточний рахунок фізичної особи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 зараховано 19100 доларів США.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти позову, посилаючись на те, що банк не надав доказів щодо права на здійснення валютних операцій та з 01 липня 2008 року без її згоди підвищив процентну ставку.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» /далі Декрет КМУ/.

При цьому згідно зі ст..2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщенням залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитної операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст..5 Декрету КМУ операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього ж Декрету.

Відповідно до п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, що затверджено Постановою Правління НБУ № 275 від 17 липня 2001 року за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.

Як встановлено в судовому засіданні позивач мав право на надання відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів в доларах США на підставі Банківської ліцензії № НОМЕР_2 , виданій акціонерному комерційному банку «УкрСиббанк», зареєстрованому Національним банком України 28 жовтня 1991 року за номером 57, та Дозволу Національного банку України № 75-2 , зареєстрованому Національним банком України 28 жовтня 1991 року за номером 57.

Таким чином, посилання відповідачів на те, що позивач не мав права надавати кредит в іноземній валюті суд вважає необґрунтованим.

Щодо підвищення процентної ставки за кредитним договором з 01 липня 2008 року суд зазначає наступне.

Відповідно до розділу 5 Договору про надання споживчого кредиту від 04 липня 2007 року, укладеному з відповідачем ОСОБА_1 , передбачено порядок зміни процентної ставки.

Згідно з підпунктом в) п.5.2 Банк згідно умов пункту 1.2.2 Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами. Або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ ( наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше ніж на 5% у порівнянні з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на дату укладення цього Договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті / по статистиці НБУ/; та/ або підвищення ставки на 3 відсоткових пункту за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього Договору чи останнього перегляду процентної ставки.

Позивачем надані докази щодо правомірності збільшення процентної ставки на підставі збільшення облікової ставки згідно постанов Правління Національного банку України від 21 квітня 2008 року № 107, та листа Національного банку України від 17 травня 2007 року, внаслідок яких підвищена процентна ставка по бланковим кредитам «овернайт» на шість процентних пукти з моменту укладення Договору.

З умовами Договору позивач був згоден, підписавши його та отримавши грошові кошти.

Згідно з вищезазначеним розділом Договору банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою за адресою Позичальника відповідного рекомендованого листа.

Згідно з п.2.1 Договором поруки, укладеному з відповідачем ОСОБА_2 04 липня 2007 року, кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя.

Оскільки самим Договором передбачено збільшення процентної ставки , то суд вважає, що підвищення процентної ставки в цьому випадку, не є зміною умов основного договору.

Як відповідач ОСОБА_1 , так і відповідач ОСОБА_2 про збільшення процентної ставки повідомлялися належним чином, про що свідчать листи позивача, направлені відповідачам та списки рекомендованих відправлень. Про свою незгоду з підвищенням процентної ставки відповідачі позивача не повідомляли.

Відповідач ОСОБА_2 , заперечуючи проти позову, вважає, що так як її обов`язки випливають із договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04 липня 2007 року, вважає цей договір відповідно до ст..ст.203,215,227 ЦК України недійсним.

Проте, ніхто із сторін не звертався до суду з позовами, в яких би ставилися вимоги про визнання договору недійсним.

Беручи до уваги, що у відповідачі належним чином не виконували умови договорів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. З відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як поручителя, підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 19413,76 доларів, що еквівалентно 155009 грн.15 коп. солідарно.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню на користь позивача повернення судового збору у розмірі 1550 грн.09 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього судові витрати у сумі 1670 грн.09 коп.

Згідно зі ст..ст.1054, 554 ЦК України, керуючись ст..10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 19413,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 155009 грн.15 коп. та судові витрати у сумі 1670 грн.09 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лутугинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Справа № 2-102/11

Пров. № 2-в/409/24/20

У Х В А Л А

17 березня 2020 року смт. Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Третяка О.Г.

за участю секретаря: Солдатенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине цивільну справу за ініціативою Білокуракинського районного суду Луганської області про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Лутугинського районного суду Луганської області № 2-102/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в :

До суду надійшла заява ТОВ "Вердикт Капітал" про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

26.02.2020 року ініційовано відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Лутугинського районного суду Луганської області № 2-102/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

У судове засідання по справі про відновлення втраченого судового провадження сторони не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Заявник, звертаючись до суду надав копію рішення Лутугинського районного суду Луганської області № 2-102/11.

Таким чином, суд вважає можливим відновити втрачене судове провадження в частині наявних у суду матеріалів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 488, 489, 494 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відновити частково втрачене судове провадження Лутугинського районного суду Луганської області № 2-102/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості від 10.06.2011 року, яким:

„ 10 червня 2011 року справа № 2-102/11

Лутугинський районний суд Луганської області

у складі; головуючого судді Кулешової Л.В.

при секретарях Шкурко В.В.. Краснянській О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лутугине цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ;

14 вересня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 04 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 , був укладений договір № 0, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 19100 доларів США на споживчі потреби з кінцевим строком повернення не пізніше 04 липня 2014 року. Сплата основного боргу повинна була здійснюватися згідно з графіком погашення кредиту 04 числа кожного місяця. Строк сплати процентів - з 01 по 10 число кожного місяця Позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 не виконує умови вищевказаного кредитного-договору в частині погашення основної заборгованості за кредитом та не оплачує проценти за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 09 грудня 2009 року; заборгованість за кредитом - 12505,98 доларів США. заборгованість за простроченим кредитом - 3630 грн, 06 доларів США. заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом - 2374,08 доларів США. заборгованість по строковим процентам за користування кредитом - 225,64 доларів США. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 431.07 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процента.м - 246.93 доларів США. а всього на загальну суму 19413,76 доларів США. що еквіватентно за офіційни.м курсом НБУ на 09 грудня 2009 року 155009 гри. 15 коп.

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 04 липня 2007 року .між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , укладено договір поруки № 125250. згідно з п. 1.4 котрого відповідальність відповідачів перед позивачем за виконання умов кредитного договору є солідарною.

Оскільки відповідачі заборгованість за кредитним договором не сплатили, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у сумі 19413,76 доларів США. що еквівалентно 155009 грн.15 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його повністю. Надав суду пояснення про те. що як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 направлялися листи щодо підвищення процентної ставки, заперечень від них з приводу цього не надходило. Зміна процентної ставки передбачена умовами кредитного договору. Процентна ставка була підвищена згідно з підпунктом в п.5.3.1 розділу 5 кредитного договору у зв`язку облікової ставки НБУ та підвищення ставки за бланковими кредитами «овернайт».

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заперечення, в яких з позовом не погодився, посилаючись на те, що відсутні докази про переведення на його поточний рахунок грошових коштів, які б свідчили про те, що банк виконав свої зобов`язання. У позивача відсутня генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій, відсутні докази щодо курсу долару США до гривні станом на 09 грудня 2009 року.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом не погодилася. Надала суду пояснення про те, що відповідно до СТ..559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. З 01 липня 2008 року позивач її без згоди підвищив процентну ставку, чим збільшив обсяг її відповідальності, не попередивши її про це. Таким чином з 01 липня 2008 року було припинено і договір поруки, укладений з і нею в забезпечення кредитного договору. Позивачем не надано доказів, щодо отримання нею листів про підвишення процентної ставки. Крім того, позивачем не надані належні докази щодо його права на здійснення операцій з валютними коштами. Чинним,на момент укладення спірного договору законодавством України не було передбачено, що безпосередньо банківська ліцензія, дозвіл та додаток до дозволу НБУ надають право громадянам України здійснювати валютні операції, зокрема виконувати зобов`язання за кредитним договором в іноземній валюті.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача ОСОБА_2 , дослідивши .матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.. 1054 ЦК України за кредитни.м договором банк або інша фінансова установа/кредитодавець/зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 04 липня 2007 року уклали договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» в особі начальника відділення № 673 АКІБ «УкрСйббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» згідно зі Статутом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 19100 доларів США на споживчі цілі з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 04 липня 2014 року зі сплатою кредитної ставки за користування кредитними коштшми 11,88 % річних /а.с.б-7/.

Відповідно до Додатку № 1 до договору встановлено графік погашення кредиту /а.с.9-11/.

Згідно з заявою на видачу готівки від 05 .липня 2007 року та меморіального валютного ордеру № 1 від 04 липня 2007 року відповідач отримав 19100 доларів США, що ' еквівалентно 96455 грн. /а.с. 107/

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.3.1.2 та п.6.1.2 Кредитного договору у випадку невиконання позичальником умов договору, Банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом.

Але відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував вимоги договору, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 09 грудня 2009 року: заборгованість за кредитом - 12505,98 доларів США, заборгованість за простроченим кредитом - 3630 грн.06 доларів США. заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом - 2374,08 доларів США. заборгованість по строковим процентам за користування кредитом - 225,64 доларів США. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 431,07 доларів США. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 246,93 доларів США, а всього на загальну суму 19413,76 доларів США, що еквівалентно за офіційніш курсом НБУ на 09 грудня 2009 року із розрахунку 798 грн.45 коп. за 100 доларів США 155009 грн. 15 коп.. що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.13-23/.

Належне виконання кредитного договору забезпечено договором поруки № 125250 укладеному між познваче.м та відповідачем ОСОБА_2 04 липня 2007 року /а.с.12/.

У відповідності до ч. 1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якшо договором поруки не встановлено додаткову /субсідарну/ відповідальність поручителя.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 повинна нести солідарну відповідальність по зобов`язанням ОСОБА_1 .

В заперечення проти позову відповідач ОСОБА_4 посилався на те, що позивачем не надані докази щодо отримання ним грошових коштів.

Проте, суд вважає ці посилання необгрунтованими, оскільки факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджено вищезазначеними меморіальним ордером від 04 липня 2007 року та заявою на видачу готівки від 5 липня 2007 року, згідно з якими на поточний рахунок фізичноі особи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 зараховано 19100 доларів США.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти позову, посилаючись на те, що банк не надав доказів щодо права на здійснення валютних операцій та з 01 липня 2008 року без її згоди підвищив процентну ставку.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» /далі - Декрет КМУ/.

При цьому згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщенням залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитної операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до СТ..5 Декрету КМУ операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього ж Декрету.

Відповідно до п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, шо затверджено Постановою Правління НБУ До 275 від 17 липня 2001 року за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.

Як встановлено з судовому засіданні позивач мав право на надання відповідачу, ОСОБА_1 кредитних коштів в доларах США на підставі Банківської ліцензії № НОМЕР_2 , виданій акціонерному комерційному банку «УкрСиббаик», зареєстрованому Національним банком України 28 жовтня 1991 року за номером 57, та Дозволу Національного банку України № 75-2 , зареєстрованому Національним банком України 28 жовтня 1991 року за номером 57.

Таким чином, посилання відповідачів на те, що позивач не мав права надавати кредит в іноземній валюті суд вважає необгрунтованим.

Щодо підвищення процентної ставки за кредитним договором з 01 липня 2008 року суд зазначає наступне.

Відповідно до розділу 5 Договору про надання споживчого кредиту від 04 липня 2007 року, укладеному з відповідачем ОСОБА_1 передбачено порядок зміни процентної ставки.

Згідно з підпунктом в) п.5.2 Банк згідно умов пункту 1.2.2 Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/'або кредитами. Або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ ( наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше ніж на 5% у порівнянні з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на дату укладення цього Договору чи останнього перегляду пропентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті / по статистиці НБУ/; та/ або підвищення ставки на З відсоткових пункту за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього Договору чи останнього перегляду процентної ставки.

Позивачем надані докази щодо правомірності збільшення процентної ставки на підставі збільшення облікової ставки згідно постанов Правління Національного банку України від 21 квітня 2008 року № 107, та листа Національного банку України від 17 травня 2007 року, внаслідок яких підвищена процентна ставка по бланковим кредитам «овернайт» на шість процентних пукти з мо.менту укладення Договору.

З умовами Договору позивач був згоден, підписавши його та отримавши грошові

кошти.

Згідно з вищезазначеним розділом Договору банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою за адресою Позичальника відповідного рекомендованого листа.

Згідно з п.2.1 Договором поруки, укладеному з відповідачем ОСОБА_2 04 липня 2007 року, кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя.

Оскільки самим Договоро.м передбачено збільшення процентної ставки, то суд вважає, що підвищення процентної ставки в цьому випадку, не є зміною умов основного договору.

Як відповідач ОСОБА_1 так і відповідач ОСОБА_2 про збільшення процентної ставки повідомлялися належним чином, про що свідчать листи позивача, направлені відповідачам та списки рекомендованих відправлень. Про свою незгоду з підвищенням процентної ставки відповідачі позивача не повідомляли.

Відповідач ОСОБА_2 заперечуючи проти позову, вважає, що так як її обов`язки випливають із договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04 липня 2007 року, вважає цей договір відповідно до ст..ст.203.215.227 ЦК України недійсним.

Проте, ніхто із сторін не звертався до суду з позовами, в яких би ставилися вимоги про визнання договору недійсним.

Беручи до уваги, шо у відповідачі належним чином не виконували умови договорів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. З відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як поручителя, підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 19413,76 доларів, що еквівалентно 155009 грн.15 коп. солідарно.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню на користь позивача повернення судового збору у розмірі 1550 грн.09 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.. а всього судові витрати у сумі 1670 грн.09 коп.

Згідно зі ст..ст.1054. 554 ЦК України, керуючись ст..10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 19413,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 155009 грн.15 коп. та судові витрати у сумі 1670 грн.09 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лутугинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. .Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Г. Третяк

Справа № 2-102/11

Пров. № 6/409/102/20

У Х В А Л А

28 липня 2020 року смт. Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Третяка О.Г.

за участю секретаря: Бушлі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине цивільну справу за заявою ТОВ "Вердикт Капітал" про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником-

В с т а н о в и в :

Представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мотивуючи її тим, що 10.06.2011 року Лутугинським районним судом Луганської області було ухвалено рішення по справі № 2-102/11 за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством УкрСиббанк та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за даним кредитним договором перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал".

Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не прибули.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження та додані до неї документи, вважає за необхідне задовольнити заяву та замінити сторону виконавчого провадження, виходячи з наступного. Принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а устатті 18 ЦПК визначені ознаки обов`язковості судових рішень. Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав позивача (стягувача). Порядок вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження визначенийстаттею 442 ЦПК України, в якій вказано, що разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина другастаття 11 ЦК України). Відповідно до частини першоїстатті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбаченихстаттею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зістаттею 514 цього Кодексудо нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 121/4 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК Україниза заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 18, 259, 260, 442, ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВ "Вердикт Капітал" - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк на товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" у справі № 2-102/11 за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Заявник товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" , м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, .

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Г. Третяк

Справа № 2-102/11

Пров. № 6/409/5/21

У Х В А Л А

06 січня 2021 року смт. Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Третяка О.Г.

за участю секретаря: Михайлюк Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине цивільну справу за заявою ТОВ "Фінансова компанія "Вердикт Капітал" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, -

В с т а н о в и в :

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Вердикт Капітал" звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі цивільній справі Лутугинського районного суду Луганської області № 2-102/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В заяві про видачу дублікату виконавчого листа заявник просить видати дублікат виконавчого листа по даній справі та поновити строк його пред`явлення до виконання у зв`язку з тим, що оригінал виконавчого листа було втрачено, на примусовому виконанні в державній виконавчій службі виконавчий лист не перебуває.

Для розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа, в судове засідання були викликані сторони. Сторони в судове засідання не з`явились, не повідомивши суд про причини неявки. Неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.17.4) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. 433, Перехідними положеннями Розділу ХІІІ ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ТОВ "Фінансова компанія "Вердикт Капітал" - задовольнити.

Видати дублікат виконавчих листів по цивільній справі Лутугинського районного суду Луганської області № 2-102/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та поновити строк їх пред`явлення до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Заявник товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, .

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Г. Третяк

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

СУДДЯ: С.С.Кривошея