Справа № 754/8301/24
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Панченко О.М.,

секретаря судових засідань - Сарнавського М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києва заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мотальової-Кравець Валерії Юріївни про перегляд судового наказу Деснянського районного суду м.Києва від 12.06.2024 року за нововиявленими обставинами по справі №754/8301/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дітей,-

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 р. до Деснянського районного суду м.Києва надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Мотальової-Кравець В.Ю. про перегляд судового наказу Деснянського районного суду м.Києва від 12.06.2024 р. за нововиявленими обставинами по справі № 754/8301/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дітей.

В обґрунтування заяви зазначено, що судовим наказом від 12.06.2024 року по справі № 754/8301/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з Боржника стягуються аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07 червня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. На дату винесення оспорюваного наказу суду Боржник брав активну участь в утриманні спільних дітей. Батько дітей створював для них належні умови проживання, купував продукти харчування, одяг, тощо. Підставою для винесення судом оспорюваного наказу був факт введення Стягувачем суд в оману з приводу проживання дітей виключно з останнім. Боржник в добровільному порядку дбає про матеріальне забезпечення та благополуччя дітей. Станом на сьогодні не існує рішення суду про визначення місця проживання дитини. Стягувач перебуваючи в скрутному матеріальному становищі за рахунок дітей, через судовий наказ, вирішила покращити своє матеріальне становище. Враховуючи, що юридично місце встановлення проживання дітей встановлено не було, відтак де-юре як і батько так і мати мали право звернутися в суд із заявою про винесення судом даного наказу. На даний час, як і на час винесення судом наказу існує спір про право, щодо місця проживання дітей так і розміру аліментів. Стягувач, не добросовісно виконуючи свої процесуальні права встановлені ЦПК України, ввів суд в оману щодо наявних фактичних обставин справи, які не відповідають дійсності. Крім дітей на яких видавався наказ на утриманні Боржника перебувають двоє неповнолітніх дітей від першого шлюбу: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на яких Боржник також сплачує аліменти згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 23.11.2017 року по справі № 146/987/17, виконавче провадження № НОМЕР_3. Крім того, на утриманні Боржника перебувають пенсійного віку батьки: матір ОСОБА_7 та батько ОСОБА_8 , який крім того являється інвалідом 2 групи, потребує постійного догляду та дорогокоштуючого лікування. Враховуючи мізерність пенсії батька, якої критично не вистачає на придбання ліків та проходження курсів стаціонарного лікування, Відповідач в силу закону та моральних засад суспільства бере участь в матеріальному забезпеченні лікування батька, купує необхідні ліки, оплачує курси лікування, що також впливає на матеріальний стан Боржника.

Отже, вказані вище обставини є істотними та нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, тому сторона заявника вважає, що судовий наказ № 754/8301/24 від 12.06.2024 року підлягає перегляду, скасуванню, а у видачі судового наказу слід відмовити стягувачу.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 04.07.2024 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , поданої його представником - адвокатом Мальованою-Кравець В.Ю. про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами та призначено судове засідання.

15.07.2024 через «Електронний суд» від представника ОСОБА_2 - адвоката Сащука М.М. надійшов відзив на заяву про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами у якому вважають, що заява Боржника є безпідставною та необґрунтованою та відповідно не підлягає задоволенню з наступних підстав. Звертає увагу суду, що діти Стягувача, зареєстровані та проживають з нею, таким чином твердження представника Боржника про те, що «місце проживання дітей юридично встановлено не було» є безпідставними. Крім того, не зважаючи на твердження представника Боржника про нібито наявність спору щодо місця проживання дітей, звертає увагу, що жодних позовів, предметом розгляду яких було б визначення місця проживання дітей Боржник ніколи не подавав. Також вважають, що про наявність у Боржника дітей від іншого шлюбу, так само, як і про наявність його батьків, і Заявнику і Боржнику завжди було відомо. Відповідно вони не вважаються нововиявленими обставинами та, відповідно, не є підставами для перегляду судового наказу за цими обставинами, в розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України. Натомість наявність на утримання інших осіб, яке взагалі ще потрібно довести, відповідно до частини 7 статті 170 ЦПК України, дає Боржнику право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього за вищезгаданим судовим наказом. У зв`язку із вищевикладеним, просять суд відмовити повністю у задоволенні заяви.

17.07.2024 від представника ОСОБА_1 - адвоката Мотильової-Кравець В.Ю. через «Електронний суд» надійшли письмові пояснення. Попередньо ознайомившись із аргументами викладеними у відзиві, сторона Боржника вважає їх безпідставними та надуманими виходячи з наступного. Так, у відзиві на заяву Стягувач не вважає нововиявленою обставиною наявність на утриманні Боржника ще двох неповнолітніх дітей, що не відповідає нормативним положенням та встановленій практиці судів вищих інстанцій. Боржник не погоджується із змістом судового наказу, оскільки обставини визначені в п.3 ч.1 ст. 182 СК України судом не досліджувалися, що прямо впливає на розмір призначуваних аліментів. Боржник не повідомлявся судом про розгляд даної справи, відтак останній не міг донести до відома суду дану обставину (наявність ще двох дітей) а Стягувач не знала про даний факт або свідомо приховала, чим ввела суд в оману. Заявник вважає, що наведені обставини є нововиявленими, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду цієї категорії заяв та відсутність процесуальної можливості боржника заперечити проти заявленої вимоги, навести свої доводи та надати відповідні докази, зазначені обставини не були і не могли бути предметом дослідження суду. Ні текст заяви про видачу судового наказу а ні додані до неї документи, на момент винесення оспорюваного наказу не містили даних про наявність у Боржника на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, відтак можна зробити висновок про те, що Стягувач не знала про наявність в Боржника інших дітей або виконувала свої процесуальні обов`язки недобросовісно, свідомо та умисно вводячи суд в оману, що потягло за собою винесення незаконного судового рішення на підставі неправдивих даних наданих суду Стягувачем. Також слід відмітити наявність спору про місце проживання дитини тягне за собою скасування судового наказу - Постанова ВСУ від 07.12.2022 року по справі № 212/1739/22. Довідка про місце проживання дітей з матір`ю може вказувати на тимчасове, відносне місце проживання дітей до моменту вирішення справи про постійне місце проживання дітей в суді або визнання вказаної обставини (постійного місця проживання дітей) іншою стороною. Вказаної обставини Боржник не визнає. Судом при розгляді справи не було враховано також, що Боржником в добровільному порядку сплачувалися систематично аліменти на утримання дитини відтак розгляд даної справи в сукупності всіх обставин мав би відбуватися сугубо в порядку позовного провадження. Наявність та сукупність наведених обставин не була досліджена судом та прямо впливає на розмір призначуваних аліментів та вказує безпосередньо на відсутність правових підстав, як таких для призначення аліментів в порядку наказного провадження. Боржник вважає, що судовий наказ був винесений бездоказово та передчасно без з`ясування істини по справі при наявності спору про право та підлягає перегляду та скасуванню нововиявленими обставинами.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали судового наказу, суд встановив наступне.

12.06.2024 р. Деснянським районним судом м.Києва було видано судовий наказ, яким наказано:

«Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 07.06.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 302,80 грн.».

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

26.06.2024 року представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. через «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 8 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами в порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.

Статтею 423 ЦПК України передбачено підстави для перегляду судового рішення за новоявленими обставинами.

Зокрема, пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України передбачено, що нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як на підстави скасування судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на наявність в нього двох дітей від попереднього шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання яких Боржник також також сплачує аліменти згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 23.11.2017 року по справі № 146/987/17, виконавче провадження № НОМЕР_3. Крім того, на утриманні Боржника перебувають пенсійного віку батьки: матір ОСОБА_7 та батько ОСОБА_8 , який являється інвалідом 2 групи, потребує постійного догляду та дорогого лікування. Також, вважає, що юридично місце встановлення проживання дітей встановлено не було, відтак як батько так і мати мали право звернутися в суд із заявою про винесення судом даного наказу.

Проте, в силу дії п. 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, не можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Наведені заявником у якості нововиявлених обставин відомості, не входять до предмета доказування у справі та не могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, оскільки нормами права (ч. 5 ст. 183 СК України та п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України) розмір аліментів які присуджуються за судовим наказом, чітко зафіксований і не залежить від таких обставин, як перебування на його утриманні інших осіб, які наводить заявник.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Мотальовою-Кравець В.Ю. обставини не є нововиявленими обставинами, які можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, а відтак відсутні підстави для скасування судового наказу від 12.06.2024 по справі №754/8301/24.

Разом з цим, відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 161, 170, 268, 423-429 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Мотальової-Кравець Валерії Юріївни про перегляд судового наказу Деснянського районного суду м.Києва від 12.06.2024 року за нововиявленими обставинами по справі №754/8301/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дітей.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.07.2024 у відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.М. Панченко