Справа №481/1049/24 пров. №2/478/240/2024
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

19 липня 2024 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної державної адміністрації м. Києва про позбавлення батьківських прав,

В с т а н о в и в:

18 червня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної державної адміністрації м. Києва про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 17 лютого 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 07 червня 2016 року і до досягнення ним повноліття. Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_3 тривалий час не приймає участі у вихованні сина, а саме не цікавиться його життям, успіхами у навчанні, не телефонує, не спілкується з ним, аліменти сплачує невчасно та не в повному обсязі, іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вважає, що зазначенні факти, свідчить про небажання відповідача ОСОБА_3 виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладенні на нього законом, тому просить суд винести рішення яким позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 19 червня 2024 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної державної адміністрації м. Києва про позбавлення батьківських прав, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передано на розгляд до Казанківського районного суду Миколаївської області.

Спори між судами про підсудність не допускаються.

Відповідно до ч.2 ст.32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 липня 2024 року справу розподіллено судді Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу такого висновку.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановлених у статях 175 і 177 ЦПК України.

Зазначену позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , подано без додержання вимог встановлених п.п.5, 6, 8 ч.3 ст.175, ч.4 ст.177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.5, 6, 8, ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що відповідач ОСОБА_3 , всупереч вимогам п.2 ч.1 ст.164 СК України, не виявляє ніякого бажання приймати участь у вихованні неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідомо продовжує нехтувати своїми обов`язками як батько.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Однак, всупереч вказаним нормам позивачем ОСОБА_1 не додано жодного доказу на підтвердження вищевказаних обставин, а саме щодо ухилення та не виконання відповідачем ОСОБА_3 батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина (довідка з навчального закладу про участь батька у вихованні та навчанні дитини, характеристика з навчального закладу стосовно учня ОСОБА_2 , довідка про склад сім`ї, довідка на підтвердження того, що дитина проживає разом з матір`ю, довідка про стан здоров`я дитини, акт обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, докази звернення до уповноваженого органу опіки та піклування, та інші докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги).

Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Таким чином, відповідно до положень ст.19 Сімейного Кодексу України, питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачою про це письмового висновку, однак, в матеріалах позовної заяви відсутній висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок видається на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав. Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст.56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києва та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, а не служби у справах дітей, які є тільки підрозділами цих органів.

Отже, залучення служби у справах дітей міських рад або районних державних адміністрацій, які надають письмові висновки щодо розв`язання спору протирічить нормам закону.

У відповідності до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач ОСОБА_1 пред`являючи позов з вимогою немайнового характеру (позбавлення батьківських прав) не додала до позовної заяви документів, які свідчать про оплату нею судового збору.

Однак, у позовній заяві остання вказує, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.7 та п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Слід зазначити, що звернення позивача ОСОБА_1 до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 , не вирішує питання про захист прав неповнолітнього сина, а стосується лише прав та обов`язків відповідача як батька, яких останній може бути позбавлений у разі ухвалення рішення про задоволення позову, правові наслідки чого визначені у ст.166 СК України.

Крім того, Закон України «Про судовий збір» не відносить неповнолітніх дітей та батьків, інших осіб, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 13 червня 2018 року у справі №367/5983/16-ц.

Згідно положень п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Тобто, встановлені цим законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Предметом спору у даній справі є позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав, тобто зазначений спір непов`язаний з виконанням позивачем ОСОБА_1 військового обов`язку, а стосується сімейних правовідносин, що регулюються СК України, що не дає приводу вважати позивача звільненою від сплати судового збору за вказаною підставою.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» №3460-IХ передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - становить 3028 гривень.

Згідно п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подачу позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1211 грн 20 коп.

Отже, позивачу ОСОБА_1 , необхідно сплатити судовий збір за вимогою немайнового характеру, у розмірі 1211 грн 20 коп., на р/р UA0014412, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , Код класифікації доходів 22030101, Отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт. Казанка/22030101, та надати суду підтверджуючі документи про сплату.

За таких обставин згідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної державної адміністрації м. Києва про позбавлення батьківських прав, - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме:

1. подати позовну заяву у новій редакції, яка повинна відповідати вимогам ЦПК України, в якій: зазначити докази, що підтверджують вказані обставини; зазначити третіх осіб, які повинні приймати участь у справі;

2. надати докази, що підтверджують викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

3. сплатити судовий збір за вимогою немайнового характеру, у розмірі 1211 грн 20 коп. - на р/р UA0014412, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , Код класифікації доходів 22030101, Отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт. Казанка/22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до Казанківського районного суду Миколаївської області.

У випадку невиконання вимог ухвали у зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

На ухвалу в частині, що стосується зобов`язання зі сплати судового збору може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали - 19.07.2024 року.

Суддя І.П. Сябренко