КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6282/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024року м. Київ

Справа № 757/34889/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 ,на рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Хайнацького Є.С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24.06.2020 року на АДРЕСА_1 сталася ДТП, у якій йому завдано збитків внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини відповідача-2, який керував транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Вина відповідача ОСОБА_3 встановлена постановою Подільського районного суду м. Києва від 27.11.2020 року у справі № 758/10305/20, яка набрала законної сили.

Відповідальність власника транспортного засобу «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/7036293.

09.10.2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатило позивачу 37 433,24 грн.; 02.04.2021 року було доплачено 26 985,58 грн., а також пеню за затримку виплати відшкодування. Всього страховик відшкодував 64 418,82 грн. за мінусом франшизи в розмірі 1000 грн.

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження від 01.04.2021 року № ЦВ/20/4316-2883762,20005, наданого страховиком, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 75 269,78 грн.

Відповідно до рецензії на копію звіту № 86644 висновок автотоварознавчого дослідження від 01.04.2021 року № ЦВ/20/4316-2883762,20005 про визначення матеріального збитку, завданого автомобілю Nissan Juke, державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті ДТП, який складено станом на 01.04.2021 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Партнер Консалт», оцінювач ОСОБА_4 , копія звіту, наданого на рецензування, класифікується за ознакою абз. 5 п. 67 Національного Стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Відтак, виплачена страховиком сума ґрунтується на вказаному висновку, який не може бути використаний, і не підтверджена будь-яким іншим документом.

Позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, за результатами якого складено висновок від 09.01.2021 року № 558/20 та від 29.01.2021 року № 558-1/20. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 09.01.2021 року № 558/20 та висновку від 29.01.2021 року № 558-1/20, виконаних судовим експертом Ковалем І.М., вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 106 301,36 грн.

Позивач не погоджується із сумою, виплаченою йому страховиком, та вважає, що сума відшкодування складає: 106 301,36 грн. - 64 418,82 грн. - 1000 грн. (франшиза) = 40 882,54 грн.

Крім того, з відповідача-2 як винуватця ДТП підлягає стягненню 1000 грн. франшизи, на яку зменшено страхове відшкодування.

Із урахуванням наведених обставин позивач просив стягнути з відповідачів:

- з ТДВ «Страхова компанія «Альфа- Гарант» на його користь відшкодування в сумі 40 882 грн. 54 коп. та судові витрати в розмірі 8 000 грн. (3 000 грн. за експертизу, 5 000 грн. за рецензування звіту) та 886,30 грн. судового збору;

- з ОСОБА_3 на його користь - 1000 грн. франшизи та 21,70 грн. судового збору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000 грн. франшизи та витрати зі сплати судового збору в розмірі 21,79 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині вимог до ТОВ СК «Альфа-гарант» та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно з висновком автотоварознавчого дослідження від 01.04.2021 року № ЦВ/20/4316-2883762,20005 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, становить 75 269,78 грн.

Стороною позивача було замовлено проведення рецензування зазначеного висновку. Відповідно до рецензії на копію «Звіту № 86644 «Висновок автотоварознавчого дослідження № ЦВ/20/4316-2883762,20005 від 01.04.2021 року про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику майна, легкового автомобіля «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті ДТП, який складено станом на 01.04.2021 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Партнер Консалт», оцінювач ОСОБА_4 » копія звіту, наданого на рецензування, класифікується за ознаками абз. 5 п. 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним, і не може бути використаний.

Отже, виплачена страховиком сума грошових коштів ґрунтується на висновку, що не може бути використаний.

Позивачем було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, за результатами якого складено висновки від 09.01.2021 року № 558/20 та від 29.01.2021 року № 558-1/20, відповідно до яких вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 106 301,36 грн.

Отже, в сукупності наданих доказів, з урахуванням рецензії, яка вказує, що копія звіту, наданого на рецензування, класифікується за ознаками абз. 5 п. 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним, і не може бути використаний, позивач вважає, що суд мав критично оцінити звіт, наданий страховиком, та взяти до уваги висновок експерта, складений на замовлення позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ СК «Альфа-Гарант» просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що судом правильно встановлено обставини справи та надано їм законну та обґрунтовану оцінку.

Зазначає, що відповідач виконав вимоги п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодувавши у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну позивача.

Відповідач направив свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків з дотриманням строку, встановленого п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин відсутні підстави, визначенні п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які надають потерпілому право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди та відповідно у страховика відсутній обов'язок, що кореспондує цьому праву потерпілого, з відшкодування потерпілому витрат на проведення експертизи.

Крім того, з повідомлення про ДТП вбачається, що позивач ознайомився з інформацією, що ним долучена страховику у разі необхідності замовити проведення оцінки майна з метою визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, зазначеного в цьому повідомленні. Також, із заяви позивача про страхове відшкодування вбачається, що позивач ознайомився з інформацією, що він підтверджує, що згоден із способом і розміром збитку, розрахованим відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що страховик виконав вимоги п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодувавши у встановленому цим Законом порядку оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну позивача.

Страховик направив представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків з дотриманням строку, встановленого п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За таких обставин, відсутні підстави, визначені п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які надають потерпілому право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди, та відповідно у страховика відсутній обов`язок, що кореспондує цьому праву потерпілого, з відшкодування потерпілому витрат на проведення експертизи (дослідження).

Висновок автотоварознавчого дослідження від 01.04.2021 року № ЦВ/20/4316-2883762,20005 виконаний на замовлення страховика оцінювачем ОСОБА_4 (який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача) ТОВ «Партнер-Капітал», яке має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 419/20, виданий Фондом державного майна України 25.05.2020 року.

Зазначений висновок автотоварознавчого дослідження є чинним, у встановленому законом порядку не оскаржувався, не визнаний недійсним чи незаконним.

Також, із заяви ОСОБА_1 про страхове відшкодування, одержаної 24.06.2020 року ТДВ СК «Альфа-гарант», вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з інформацією, що він підтверджує, що згоден із способом і розміром збитку, розрахованим страховиком.

ТДВ СК «Альфа-гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування за виключенням 1000 грн. франшизи, передбаченої договором страхування. З огляду на зазначене, сума франшизи підлягає стягненню з відповідача-2 на користь позивача.

Проте з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині рішення погодитись неможливо, враховуючи наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 належить на праві власності транспортний засіб марки «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 27.11.2020 року у справі № 758/10305/20 відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Зазначеною постановою суду встановлено, що 24.06.2020 року ОСОБА_3 на вул. Стеценка, 18 у м. Києві, керуючи транспортним засобом марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну під час виникнення перешкоди для руху у вигляді транспортного засобу, який стояв у крайній лівій смузі з метою виконання лівого повороту, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди, чим порушив п. 2.3 б, 12.3 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідальність власника транспортного засобу «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 застрахована в ТДВ СК «Альфа-гарант» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/7036293.

24.06.2020 року ТДВ СК «Альфа-гарант» одержало від ОСОБА_1 повідомлення про ДТП від потерпілого.

24.06.2020 року ТДВ СК «Альфа-гарант» одержало від ОСОБА_1 заяву про страхове відшкодування.

24.06.2020 року аварійним комісаром ОСОБА_4 було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача, про що складено протокол огляду транспортного засобу, підписаний ОСОБА_1 та аварійним комісаром ОСОБА_4 .

Згідно з копією аварійного сертифікату № 07-D/74/0, виконаного аварійним комісаром ОСОБА_5 , вартість (розмір) матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , з урахуванням ПДВ становить 38 433,24 грн.

Відповідно до копії страхового акту ТДВ СК «Альфа-гарант» № ЦВ/20/4316 від 09.10.2020 року розмір страхового відшкодування становить 37 433,24 грн. (38 433,24 грн. - 1000 грн. франшизи).

09.10.2020 року ТДВ СК «Альфа-гарант» сплатило ОСОБА_1 37 433,24 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 09.10.2020 року № 12016 та копією документу «Рух коштів по картці» Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 15.06.2021 року, клієнт: ОСОБА_1 .

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, № 558/20, складеного 09.01.2021 року судовим експертом Ковалем І.М. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Juke», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталась 24.06.2020 року, станом на дату проведення дослідження становить 90 186,46 грн.

Згідно з висновком додаткового експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, № 558-1/20, складеного 29.01.2021 року судовим експертом Ковалем І. М., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Juke», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталась 24.06.2020 року, з урахуванням виявлених прихованих пошкоджень станом на дату проведення дослідження становить 106 301,36 грн.

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження від 01.04.2021 року № ЦВ/20/4316-2883762,20005, виконаного ТОВ «Партнер-Капітал», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, становить 75 269,78 грн., в тому числі ПДВ 9 850,96 грн.

Відповідно до копії страхового акту ТДВ СК «Альфа-гарант» від 02.04.2021 року № ЦВ/20/4316/1 розмір страхового відшкодування становить 26 985,58 грн. (75 269,78 грн. - 9 850,96 грн. ПДВ - 37 433,24 грн. виплаченого страхового відшкодування).

02.04.2021 року ТДВ СК «Альфа-гарант» здійснило доплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 26 985,58 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 02.04.2021 року № 16039 та копією документу «Рух коштів по картці» Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 05.04.2021 року, клієнт ОСОБА_1

02.04.2021 року ТДВ СК «Альфа-гарант» сплатило ОСОБА_1 1208,50 грн. пені, що підтверджується копією платіжного доручення від 02.04.2021 року № 16040 та копією документу «Рух коштів по картці» Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 05.04.2021 року, клієнт: ОСОБА_1 .

Згідно з копією листа від 16.03.2021 року № 12/1148 ТДВ СК «Альфа-гарант» повідомило позивача, що наданий ним Звіт № 558/20 не підтверджує сплату та фактичний ремонт автомобіля позивача; перегляд суми страхового відшкодування можливий після надання позивачем акту виконаних робіт, чеків, що підтверджують оплату відновлювального ремонту транспортного засобу, надання до огляду уповноваженому представнику ТДВ СК «Альфа-гарант» відремонтованого транспортного засобу позивача та повернення пошкоджених запасних частин, що згідно з актом огляду транспортного засобу підлягали заміні.

Згідно з рецензією, проведеною оцінювачем ОСОБА_6 Всеукраїнської громадської організації «Союз експертів України» 08.06.2021 року на копію «Звіту № 86644 «Висновок автотоварознавчого дослідження № ЦВ/20/4316-2883762,20005 від 01.04.2021 року про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику майна, легкового автомобіля «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті ДТП, який складено станом на 01.04.2021 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Партнер Консалт», оцінювач ОСОБА_4 , копія Звіту, наданого на рецензування, класифікується за ознакою абзацу п`ятого пункту 67 Національного Стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до пункту 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2020 року ТДВ СК «Альфа-гарант» сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 37 433,24 грн. Зазначений розмір страхового відшкодування визначений страховиком на підставі аварійного сертифікату № 07-D/74/0, виконаного аварійним комісаром ОСОБА_5 за результатами огляду пошкодженого транспортного засобу.

У подальшому 02.04.2021 року ТДВ СК «Альфа-гарант» доплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 26 985,58 грн. Зазначений розмір доплати страхового відшкодування визначений страховиком на підставі висновку автотоварознавчого дослідження від 01.04.2021 року № ЦВ/20/4316-2883762,20005, виконаного ТОВ «Партнер-Капітал» на замовлення страховика, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, становить 75 269,78 грн., в тому числі ПДВ 9 850,96 грн.

Отже, загальний розмір страхового відшкодування, яке ТДВ СК «Альфа-гарант» сплатило на користь ОСОБА_1 , складає суму 64 418,82 грн., за виключенням франшизи 1000 грн.

Водночас, позивач не погодився із виплаченим розміром страхового відшкодування, оскільки на його замовлення судовим експертом Ковалем І.М. складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 09.01.2021 року № 558/20 та висновок додаткового експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 29.01.2021 року № 558-1/20, згідно з якими вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження його транспортного засобу внаслідок ДТП, яка сталась 24.06.2020 року, з урахуванням виявлених прихованих пошкоджень станом на дату проведення дослідження становить 106 301,36 грн.

Висновок експерта є один із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ч. 1 ст. 106 ЦПК України).

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи висновки автотоварознавчих досліджень, апеляційним судом встановлено, що експертами визначено одні і ті ж самі пошкодження транспортного засобу «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , перелік робіт відновлювального ремонту та запасних частин.

Разом з тим, у висновку автотоварознавчого дослідження від 01.04.2021 року № ЦВ/20/4316-2883762,20005, виконаному ТОВ «Партнер-Капітал» на замовлення страховика, ціни робіт та запасних частин визначені експертом станом на 01.06.2020 року (станом на момент ДТП), тоді як у висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 09.01.2021 року № 558/20 та висновку додаткового експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 29.01.2021 року № 558-1/20, виконаних на замовлення позивача, - станом на 07.12.2020 р. (актуальні ціни на запасні частини на час проведення дослідження 09.01.2021 р.).

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092 (далі - Методика).

Пунктом 2.3 Методики передбачено, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 роз`яснено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що розмір майнових збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП, необхідно розраховувати виходячи із розрахунку, який міститься у висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 09.01.2021 року № 558/20 та висновку додаткового експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 29.01.2021 року № 558-1/20, оскільки експертом визначено розмір таких збитків станом на момент виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, що узгоджується із положеннями ч. 2 ст. 1192 ЦК України.

Водночас, наданий відповідачем-1 висновок автотоварознавчого дослідження від 01.04.2021 року № ЦВ/20/4316-2883762,20005 не є належним доказом підтвердження розміру майнових збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП, оскільки розмір збитків визначений експертом станом на момент ДТП ( 24 червня 2020 року), тоді як з матеріалів справи вбачається, що станом на 29 грудня 2020 року, на момент огляду автомобіля експертом Ковалем І.М. автомобіль відновлено не було. При цьому апеляційний суд враховує, що виплату страхового відшкодування 09.10.2020 року не у повному обсязі завданих збитків відповідач фактично визнав, здійснивши доплату страхового відшкодування 02.04.2021 року.

Отже, визначення розміру відшкодування на підставі висновку від 01.04.2021 року, в якому використані ціни станом на момент ДТП ( 24.06.2020 року), у даному випадку суперечить положенням ч. 2 ст. 1192 ЦК України.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, зробленими у постановах від 18.03.2021 року у справі № 127/11715/19, від 22.09.2021 року у справі № 754/1108/15.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у позивача були відсутні підстави, визначені п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які надають потерпілому право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди.

З матеріалів справи встановлено, що розмір страхового відшкодування у сумі 37 433,24 грн. визначений страховиком на підставі аварійного сертифікату № 07-D/74/0, виконаного аварійним комісаром ОСОБА_5 за результатами проведеного 24.06.2020 року огляду пошкодженого транспортного засобу позивача.

Визначений страховиком на підставі аварійного сертифікату № 07-D/74/0 розмір страхового відшкодування у сумі 37 433,24 грн. є значно меншим, ніж визначений експертом за результатами проведених автотоварознавчих досліджень за замовленням позивача розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, який становить 106 301,36 грн.

Водночас, автотоварознавче дослідження за замовленням страховика проведене лише 01.04.2021 року, тобто більше ніж через 9 місяців з моменту ДТП.

Таким чином, позивач, не погодившись із визначеним страховою компанією розміром страхового відшкодування у сумі 37 433,24 грн., мав право звернутися до експерта з метою визначення реального розміру матеріального збитку в результаті пошкодження його транспортного засобу під час ДТП.

Колегія суддів також враховує, що сам факт зазначення позивачем у заяві про страхове відшкодування, що він згоден із способом і розміром збитку, розрахованого страховиком, не свідчить про те, що страховик мав право здійснювати виплати без проведення експертизи.

Згідно з абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Заява про страхове відшкодування, одержана ТДВ СК «Альфа-гарант» 24.06.2020 року, написана позивачем за типовою формою, складеною страховиком, та до проведення страховиком огляду пошкодженого майна, в ній не визначено конкретний розмір відшкодування, щодо якого сторони досягли згоди, а тому вказана заява не може свідчити про те, що позивач погодився із визначеним страховиком на підставі аварійного сертифікату № 07-D/74/0 розміром страхового відшкодування у сумі 37 433,24 грн.

Отже, встановивши, що страховий випадок стався з вини відповідача ОСОБА_3 , відповідальність якого застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/7036293 у ТДВ СК «Альфа-гарант», страховик не виплатив позивачу страхове відшкодування у повному розмірі, колегія суддів дійшла висновку про те, що існують правові підстави для стягнення із ТДВ СК «Альфа-гарант» на користь ОСОБА_1 суми недоплаченого страхового відшкодування.

Суд встановив, що загальний розмір страхового відшкодування, яке ТДВ СК «Альфа-гарант» сплатило на користь ОСОБА_1 , складає 64 418,82 грн., за виключенням франшизи 1 000 грн.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, № 558/20, складеного 09.01.2021 року судовим експертом Ковалем І.М., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Juke», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталась 24.06.2020 року, станом на дату проведення дослідження становить 90 186,46 грн.

Згідно з висновком додаткового експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, № 558-1/20, складеного 29.01.2021 року судовим експертом Ковалем І. М., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Juke», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталося 24.06.2020 року, з урахуванням виявлених прихованих пошкоджень станом на дату проведення дослідження становить 106 301,36 грн.

Водночас, визначаючи розмір матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля «Nissan Juke», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , колегія суддів враховує положення абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про те, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підп. «а» п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України).

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 22.12.2020 року у справі № 565/1210/19, від 21.12.2020 року у справі № 911/286/20, від 12.07.2023 року у справі № 591/1861/22, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.

У матеріалах справи відсутні докази документального підтвердження факту здійснення та оплати позивачем ремонту пошкодженого транспортного засобу «Nissan Juke», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо зменшення розміру майнового збитку, завданого позивачу як власнику автомобіля «Nissan Juke», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,на суму ПДВ (20%), оскільки документальне підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту в матеріалах справи відсутнє.

Як вбачається зі змісту висновку додаткового експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, № 558-1/20, складеного 29.01.2021 року судовим експертом Ковалем І. М.,вартість матеріального збитку обчислена наступним чином: 17 928,00 грн. (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 14 682,28 грн. ( вартість необхідних для ремонту матеріалів) + 100 240,03 грн. (вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту) х ( 1-0,42 (коефіцієнт фізичного зносу)) + 15 551,87 грн (вартість виявлених прихованих пошкоджень) = 106 301,36 грн.

Отже, розмір матеріальних збитків, завданих позивачу, без урахування ПДВ, становить 91 563,52 грн (17 928 грн. + 14 682,28 грн. + ((100 240,03 грн. - (100 240,03 грн. ? 20 %)) ? (1 - 0,42) + ((15 551,87 грн. - (15 551,87 грн ? 20 %)).

Із урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із ТДВ СК «Альфа-гарант» на користь ОСОБА_1 суми недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 144 грн. 70 коп. (91 563 грн. 52 коп. - 64 418 грн. 82 коп.).

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги позивача, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ТДВ СК «Альфа-гарант» підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1, п.1 ч. ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У цій справі позивач заявив позовні вимоги майнового характеру, а саме: стягнути з відповідача-1 на його користь 40 882,54 грн.; стягнути з відповідача-2 на його користь 1 000 грн. франшизи. Отже, позивач заявив вимоги на загальну суму 41 882,54 грн., зокрема до відповідача-1 на суму 40 882,54 грн. (97,6 %).

За подання позовної заяви до суду першої інстанції ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 24.06.2021 року № 75665.

З огляду на висновки, зроблені у цій справі за результатами апеляційного провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ СК «Альфа-Гарант» підлягають частковому задоволенню - 27 144,70 грн. (66,4 %).

Таким чином, відповідач-1 повинен компенсувати позивачу витрати по сплаті судового збору за подання до суду першої інстанції позовної заяви пропорційно сумі задоволених позовних вимог, а саме: 588,50 грн. (908,00 грн. ? 97,6% ? 66,4 %).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду(ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 сплатив за проведення експертизи у справі 3000 грн, що підтверджується квитанцією від 30.01.2021 року № 323597.

Суд врахував висновокекспертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 09.01.2021 року № 558/20 та висновок додаткового експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 29.01.2021 року № 558-1/20 як докази під час розгляду справи та ухвалення судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія судів вважає, що витрати, здійснені позивачем за проведення експертизи у справі, є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані із розглядом справи та підлягають відшкодуванню відповідачем-1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1992 грн. (3000 грн. ? 66,4%).

Заявлені позивачем витрати на проведення рецензування звіту не підлягають відшкодуванню, оскільки рецензування не є процесуальною дією і не врегульовано нормами ЦПК України.

Крім того, враховуючи, що позивач не сплачував судовий збір за подання апеляційної скарги, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, пропорційно сумі задоволених вимог : 1362 грн. х 66,4 % = 904 грн. 37 коп.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року - скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та ухвалити в цій частині нове судове рішення:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 27 144 ( двадцять сім тисяч сто сорок чотири) грн. 70 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 судові витрати: по сплаті судового збору - 588,50 грн., витрати на проведення судової експертизи - 1992 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь держави судовий збір в сумі 904 грн. 37 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня прийняття постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.