Справа № 450/4520/23 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є.
Провадження № 22-ц/811/477/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м.Львів

Справа № 450/4520/23

Провадження № 22ц/811/477/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пащука Артема Ігоровича на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Пустомити 27 листопада 2023 року у складі судді Мусієвського В.Є., у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

13 вересня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № , укладеним між ОСОБА_2 та ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» 20 серпня 2020 року, у розмірі 112 175,21 грн., яка складається з: 70 319,10 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 9,30грн. - заборгованості по річних відсотках; 41 846,81 грн. - заборгованості по щомісячних відсотках.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 звернулася до ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» і, підписавши 20 серпня 2020 року кредитний договір № , паспорт кредиту № 4892051, заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг, уклала відповідний кредитний договір, отримавши кредит на споживчі потреби у розмірі 102 463,83 грн. строком на 48 місяців зі сплатою 0,01 відсотків річних від суми боргу та 2,49 щомісячних відсотків від суми кредиту. Вказав, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим утворилася ця заборгованість. Зазначає, що 17 грудня 2021 року між ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу № 171221, відповідно до якого, а також згідно з реєстром прав вимоги до вказаного договору, він набув право вимоги до відповідача, про що її було повідомлено. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львіської області від 27 листопада 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 20 серпня 2020 року в розмірі 112 175, 21 грн., яка складається з: 70 319, 10 грн. - заборгованості по тілу кредиту (зокрема, простроченої), 9, 30 грн. - заборгованості по річних відсотках (зокрема, простроченої), 41 846, 81 грн. - заборгованості по щомісячних відсотках (зокрема, простроченої). Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує представник ОСОБА_1 - адвокат Пащук А. І. Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що до позовної заяви не долучено платіжний документ, яким би підтверджувався факт укладення договору факторингу, оскільки останній вважається укладеним із моменту перерахування коштів первинному кредитору. Без відповідного документа неможливо встановити чи набув АТ «Таскомбанк» прав кредитора за цим кредитним договором та чи може він бути позивачем у справі. Зазначає, що в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості за весь період кредитування щодо всіх її складових, зокрема порядок нарахування відсотків, процентної ставки, за якою вони нараховувалися, а також відомості щодо внесення позичальником коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, а тому без визначення суми заборгованості неможливо перевірити правильність розрахунку. Також вказує, що доказів перерахування коштів на рахунок відповідача суду не надано, що вказує на те, що кредитний договір є не укладеним, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 20 серпня 2020 року ОСОБА_2 уклала з ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір № шляхом підписання такого, паспорта кредиту № 4892051 і заяви-анкети на отримання кредиту, а також отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 102 463,83 грн. строком на 48 місяців зі сплатою 0,01 відсотків річних від суми боргу та 2,49 щомісячних відсотків від суми кредиту.

Кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № від 20 серпня 2020 року.

17 грудня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладено договір факторингу № 171221, відповідно до умов якого первісний кредитор ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) новому кредитору АТ «Таскомбанк» свої права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення до них і сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з реєстром прав вимоги до договору факторингу № 171221, АТ «Таскомбанк» відступило на користь ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» право вимоги до відповідача за кредитним договором № .

З виписки по особовому рахунку за період з 20 серпня 2020 року по 12 червня 2023 року вбачається, що на порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за таким належним чином не виконала та допустила заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12 червня 2023 року заборгованість відповідача за кредитом становить 112 175,21 грн., яка складається з: 70 319,10 грн. - заборгованості по тілу кредиту, 9,30 грн. - заборгованості по річних відсотках, 41 846,81 грн. - заборгованості по щомісячних відсотках.

Оскаржуване рішення мотивоване наступним.

Частинами 1, 3 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зурахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про стягнення заборгованості у сумі 112 175,21 грн., оскільки ОСОБА_1 не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, розмір заборгованості вона не спростувала.

Позивачем було надано достатньо належних та допустимих доказів які підтверджують заявлені ним позовні вимоги та які не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув заборгованість, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитним договором, її розмір перевірений судом.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції не встановлені.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пащука Артема Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львіської області від 27 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 24 липня 2024 року.

Головуючий_-____________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк