УХВАЛА

19 липня 2024 року

м. Київ

справа № 638/18253/14-ц

провадження № 61-1885ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року у провадженні за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 січня 2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна»)задоволено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі: за кредитом - 92 543,2 доларів США, що еквівалентно 1 081 830,59 грн; за процентами - 4 663,59 доларів США, що еквівалентно 54 517,36 грн та пені - 4 149 886,92 грн.

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -задоволено частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2016 року у частині задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано та у задоволенні позову у цій частині відмовлено.

Рішення в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 змінено в частині суми стягнення.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі: за тілом кредиту - 1 081 830, 59 грн, за процентами - 54 517, 36 грн та за пенею - 1 136 347,95 грн.

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Верховного суду від 04 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 січня 2016 року у незміненій під час апеляційного перегляду частині та постанову Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року залишено без змін.

У червні 2021 році ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» як правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду 27 грудня 2023 року, витребувано із суду першої інстанції справу № 638/18253/14-ц.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2018 року у цивільній справі № 638/18/253/14-ц.

У травні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2024 року задоволено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду, касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків щодо подання уточненої касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року визнано неподаною і повернуто заявниці.

У липні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року.

Касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки повторно направлена до Верховного Суду 27 червня 2024 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, в якому заявниця вказує, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки вперше касаційна скарга була подання у травні 2024 року, суд касаційної інстанції поновив пропущений строк, повторно касаційна скарга подана у межах розумного строку з дня її повернення Верховним Судом на підставі ухвали від 19 червня 2024 року.

Зважаючи на те, що у касаційній скарзі містяться докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, вважаємо за можливе його поновити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, оскільки суд апеляційної інстанції вийшов за межі доводів заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; апеляційний суд розглянув заява без участі повідомлення всіх учасників справи та не дослідив зібрані у справі докази; суд не врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17.

Верховний Суд приймає до уваги, як підставу касаційного оскарження, посилання заявниці на пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України, оскільки такою підставою може обґрунтовувати доводи касаційної скарги особа, про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки якої, що не була залучена до участі у справі, суд прийняв рішення.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 638/18253/14-ц.

Надіслати учасникам справи копії скарги та цієї ухвали, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 серпня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян