ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/773/24
провадження № 2/691/445/24
УХВАЛА

Іменем України

15 липня 2024 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л.П., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в рахунок майна боржника, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 боргу по несплаті аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 31 210,00 грн., в рахунок майна боржника, а саме в рахунок 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці загальною площею 0,25 га кадастровий номер :01:001:0144, та визнати за ним на це майно право власності.

Вирішуючи питання про відкриття провадженні у справі приходжу до такого висновку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 1 статті 19 ЦПК України встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Виконавче провадження, згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок стягнення аліментів визначений у статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Із змісту заявлених позовних вимог та наданих позивачем ОСОБА_1 доказів, Постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2022, Довідки № 37 від 11.07.2024, вбачається, що на примусовому виконанні в Городищенському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 68950518, згідно виконавчого листа № 691/832/21 виданого Городищенським районним судом Черкаської області 21.04.2022 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолтініх дітей. Загальна заборгованість в період з 12.08.2021 року по 01.07.2024 року становить 144 624,54 грн..

Згідно з частиною 2 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. За положеннями частини 1 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Як передбачено частинами 1, 2 статті Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Отже, виходячи з характеру правовідносин, що склалися та зважаючи на зміст заявлених вимог, вважаю, що заявлені позовні вимоги, про стягнення заборгованості (борг) по сплаті аліментів в рахунок майна боржника, при відкритому виконавчому провадженні, не є вимогами, які підлягають розгляду в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства. Більш того, жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не передбачає такої норми "як стягнення заборгованості по сплаті аліментів в рахунок майна боржника", а норми Закону, якими керувався позивач при зверненні до суду (ст. ст. 16, 525, 526, 625 ЦК України) не є такими.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що державний виконавець наділений повноваженнями щодо звернення стягнення на майно боржника за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

За необхідне, звернути увагу позивача, що норми чинного законодавства України не передбачають право суду перебирати на себе повноваження інших державних органів, і є недопустимим звернення до суду із позовом, якщо ці питання вирішуються в іншому порядку.

Пункт 1 частини 1 статті 186 ЦПК України встановлює, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини", заява № 42527/98).

За встановлених обставин, приходжу висновку про відмову у відкритті провадження про стягнення заборгованості (боргу) по сплаті аліментів в рахунок майна боржника, з роз`ясненням позивачу (стягувачу) право звернення до державного виконавця Городищенського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області із заявою на вжиття заходів (дії) щодо звернення стягнення на майно боржника, за результатами яких, стягувач набуде (матиме) право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

Пункт 9 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 17, 19, 186 ч. 1 п. 1, 260, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 691/773/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аілментів в рахунок майна боржника.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у пятнадцятиденний термін з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. П. Синиця