Справа № 392/2176/23
Провадження № 2/392/220/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мала Виска Кіровоградської області цивільну справу № 392/2176/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління Активами", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Маловисківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Неверчак Є.Б., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 238756 від 26.06.2021 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.08.2022 року ОСОБА_2 уклала шлюб та перейшла на прізвище ОСОБА_3 про що було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . 10.02.2022 постановою державного виконавця Маловисківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області було відкрито виконавче провадження № 68375284 по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 238756 від 26.06.2021 року виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем. На підставі цього напису було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 11883 грн.

Постановою від 10.02.2022 року старшого державного виконавця Маловисківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області було накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/ електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать позивачці.

Постановою від 02.02.2023 року державного виконавця Маловисківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області було виконавчий напис №238756 від 26.06.2021 року було повернуто ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», виконавче провадження було завершене.

Незважаючи на повернення виконавчого напису № 238756 від 26.06.2021 року ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» та завершення виконавчого провадження, станом на сьогоднішній день залишились в дії постанова від 10.02.2022 року державного виконавця Маловисківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області, якою було накладено арешт на грошові кошти позивачки. Доказом чого є електронні витяги з банківського рахунку позивачки у вигляді скрін-шотів з онлайн банкінгу цифрового додатку «Приват24».

Виконавчим написом №238756 від 26.06.2021 було задоволено вимогу відповідача-2 про звернення стягнення з позивача заборгованості нарахованої за період з 20.06.2021 по 26.06.2021 року, яка складається:- 3500 грн заборгованість за тілом кредиту;- 8358 грн заборгованість за нарахованими процентами;- 25 грн плата за вчинення виконавчого напису.

Вказав, що за період з 20.06.2021 по 26.06.2021 року відбулось нарахування заборгованість по несплаченим відсоткам у розмірі 8358 грн на тіло кредиту у розмірі 3500 грн. Нарахування таких відсотків є непропорційно великими та безпідставними. ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» не погоджував зі позивачем суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 11883 грн. Позивачу не зрозуміло з якого розрахунку було нараховано суму строкового боргу, прострочення основного боргу, прострочених процентів. Із позивачем не було узгоджено, що позивач повинен оплачувати плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 25 грн.

Виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. був виданий з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Позивач не погоджується із сумою заборгованості зазначеною у виконавчому написі.

Вона не отримувала від ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» будь-яких повідомлень про наявну заборгованість у розмірі 11883 грн 56 коп.

Позивач не укладала із ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» будь-яких правочинів, які б надавали їм право звертатись до приватного нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінової А.В. від 26.04.2024 року прийнято до свого провадження цивільну справу № 392/2176/23, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 6.06.2024 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. залучено до участі в справі, як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2024 року представнику відповідача відмовлено у задоволені клопотання про врегулювання спору за участю судді.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав заяву, зареєстровану судом 19.06.2024 року за вх. № 6386 про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 8.01.2024 року звернувся до суду з заявою про визнання позовних вимог, яка зареєстровано судом 8.01.2024 року за вх. № 203, відповідно якій просив задовільнити позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., зареєстрованого за № 238756 від 26.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 537 грн та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 268,40 грн.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повернуті конверти на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не відомі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Маловисківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 238756, за яким звернено стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження:невідомо, місце роботи:невідомо, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , невиплачені в строк грошові кошти на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами», якому ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», на підставі Договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 року , відступлено право вимоги за кредитним договором № 1773588 від 06.02.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 Пропонує задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», стягнути з ОСОБА_2 за період з 20.06.2021 року по 26.06.2021 року включно, суму у розмірі: 3500,20 грн заборгованість за тілом кредиту; 8358,00 заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25,00 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 11883,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грузіною І.М. про відкриття виконавчого провадження (ВП № 68375284) від 10.02.2022 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 238756 від 26.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення із боржника ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 11883,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грузіною І.М. від 10.02.2022 року про арешт коштів боржника (ВП № 68375284) звернено стягненя на кошти на рахунках боржника ОСОБА_2 .

Постановою старшого державного виконавця Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грузіною І.М. від 02.02.2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 68375284), виконавчий напис № 238756 від 26.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення із боржника ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 11883,00 грн - повернуто стягувачу.

2.08.2022 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований 2.08.2022 року Маловисківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 112. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_3 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.08.2022 року).

Позивач ОСОБА_1 оспорює в судовому порядку зазначений виконавчий напис, а відповідач визнає позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Приймаючи до уваги, що визнання позову грунтується на вимогах Закону, порушення прав третіх осіб не встановлено, суд вважає необхідним задовольнити позов.

Судом, в свою чергу, відзначається, що правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріусом регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат»та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу за кредитним договором № 1773588 від 06.02.2021 року від ТОВ «Фінасова компанія Управління Активами» не отримувала. Також, позивач не була про інформована про існування заборгованості та її розміру, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку та/чи фінансовій установі.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат», а так само Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Також, окремо судом відзначається, що з тексту оспорюваного виконавчого напису № 238756 від 26.06.2021 року вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., при вчиненні нотаріальної дії керувалася статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Відповідно до Переліку (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»). Перелік документів було доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

В свою чергу, як встановлено судом, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 26.06.2021 року, тобто після набрання чинності постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року,постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою було внесено до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, таку форму договору, як кредитний договір, було визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема й щодо доповнення Переліку документів новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а отже на підставі нормативно-правового акту, який було визнано незаконним та не чинним, та, більщ того, на сьогодні редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином, позивач стверджує, що у даному випадку приватний нотаріус всупереч вимогам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, вчинив виконавчий напис без дотримання умов його вчинення в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірності розміру заборгованості боржника, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Доказів проте, що кредитний договір № 1773588 від 06.02.2021 року, укладений між ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 був посвідчений нотаріально суду не надано.

Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, суперечить вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки Верховний Суд виклав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Враховуючи викладене та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що у даному випадку, кредитний договір наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчих дій не був нотаріально посвідченим, крім того, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при зверненні із заявою про забезпечення позову 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем сплачено при поданні позову судовий збір у розмірі 1073,60 грн та за подання заяви про забезпечення позову 536,80 грн, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст. 77-81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 238756 вчинений 26 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_5 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління Активами " заборгованості на загальну суму 11883,00 гривні.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління Активами" на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір: за подання позовної заяви 537,00 грн, за подання заяви про забезпечення позову 268,40 грн, а всього 805,40 грн.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету 50 % судового збору у розмірі 537,00 грн, сплачений нею згідно квитанції № 0874-7451-4470-0166 від 16.12.2023 року та у розмірі 268,40 грн, сплачений нею згідно квитанції № 7262-4635-1090-5304 від 16.12.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 354 ЦПК України.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Управління Активами ", , місцезнаходження: вул. Стельмаха, буд. 9а, оф. 203, м. Ірпінь, 08205;

- третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ, 01001;

- третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Маловисківський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: вул. Центральна, 79, м. Мала Виска, Новоукраїнського району, Кіровоградської області.

Головуючий суддя Альона Володимирівна Бадердінова