Справа № 369/7005/21
Провадження № 2-др/369/79/24
04.07.2024 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді Янченко А.В.,
за участю секретаря Безкоровайної М.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вітровчака Віктора Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №369/7005/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,
В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться справа №369/7005/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за борговою розпискою від 01.03.2021 р. у загальному розмірі 850 174 (вісімсот п`ятдесят тисяч сто сімдесят чотири гривні) 39 коп., з яких:

- основна заборгованість за зобов`язанням: 570 000 гривень;

- 3 % річних від простроченої суми: 48 391,24 гривень;

- інфляційні втрати 231 783,15 гривень.

Стягнуто ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) сплачений позивачем судовий збір у загальному розмірі 8501,74 гривень.

У червні 2024 року представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду у якій просив суд стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень.

Заява обгрунтована тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.05.2024 року у справі №369/7005/21 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ;

Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , грошові кошти за борговою розпискою від 01.03.2021 р. у загальному розмірі 850174 (вісімсот п`ятдесят тисяч сто сімдесят чотири), 39 гривень, з яких:

- основна заборгованість за зобов`язаннями: 570 000 гривень;

- 3% річних від простроченої суми: 48 391, 24 гривень;

- інфляційні втрати - 231 783,15 гривень.

та суму сплаченого судового збору у розмірі 8501,74 гривень.

Цим рішенням не вирішено питання розподілу судових витрат на правничу допомогу.

Згідно Договору про надання адвокатських послуг від 09 квітня 2021 року № 729/1 та Додаткової угоди до нього від 09 квітня 2021 року, Адвокатське об`єднання «КУРС- 8» надає ОСОБА_1 правничу допомогу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 570 000 гривень за договором позики, укладеного у виді боргової розписки від 01.03.2021 р., шляхом звернення до суду з відповідним позовом, представництві інтересів Позивача у судах, супроводі розгляду цивільної справи, тощо але не виключно, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання такої правничої допомоги, відповідно до Договору про надання адвокатських послуг та цієї Додаткової угоди до нього, який становить фіксовану суму у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень за правничу допомогу надану у суді першої інстанції.

У першій позовній заяві позивачем наведено приблизний орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу та заявлено вимогу про їх покладення на відповідача. До закінчення судових дебатів у справі, у заяві від 28.05.2023 р. про розгляд справи без участі позивача та його представника, представником позивача заявлено про подання доказів на підтвердження розміру витрат позивача на правничу допомогу, які ним понесено у зв`язку з розглядом справи, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення про задоволення позову.

У зв`язку з ухваленням рішення на користь позивача є доречним надати ці докази зараз, одразу після ухвалення рішення суду.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у фіксованому розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень надають належним чином завірені копії Договору про надання адвокатських послуг від 09.04.2021 року № 729/1 з Додатком № 1, Додатком № 2 та Додаткової угоди від 09.04.2021 року до цього договору, а також копію Прибуткового касового ордеру від 09.04.2021 р. за № 12.

Отже, у зв`язку з розглядом справи № 369/7005/21, включаючи підготовку та подання позовної заяви, заяв по суті, заяв з процесуальних питань, участь представника в судових засіданнях позивачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень.

У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача до суду направив заяву у якій просив суд розгляд справи провести без його участі, у якій заяву підтримав, просив задовольнити.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з приписами ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за борговою розпискою від 01.03.2021 р. у загальному розмірі 850 174 (вісімсот п`ятдесят тисяч сто сімдесят чотири гривні) 39 коп., з яких:

- основна заборгованість за зобов`язанням: 570 000 гривень;

- 3 % річних від простроченої суми: 48 391,24 гривень;

- інфляційні втрати 231 783,15 гривень.

Стягнуто ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) сплачений позивачем судовий збір у загальному розмірі 8501,74 гривень.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у фіксованому розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень надають належним чином завірені копії Договору про надання адвокатських послуг від 09.04.2021 року № 729/1 з Додатком № 1, Додатком № 2 та Додаткової угоди від 09.04.2021 року до цього договору, а також копію Прибуткового касового ордеру від 09.04.2021 р. за № 12.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що сторона відповідача не зверталась до суду з клопотанням про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу та не надавала доказів неспівмірності вказаних витрат позивача, а тому, приходить до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення суду та стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000, 00 грн. 00 коп.

Положеннями ст. 270 та п. 15.9 Перехідних положень ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження справи до суду, який має її розглядати.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вітровчака Віктора Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №369/7005/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же термін з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст додаткового рішення складено 15 липня 2024 року.

Суддя А.В. Янченко