Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1331/24

Провадження № 2/126/626/2024

"08" липня 2024 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката

Горелової Л.Г., представника відповідача служби у справах дітей

Бершадської міської ради Лелюк В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , служби у справах дітей Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , служби у справах дітей Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з тих підстав, що як стверджує, що 09.08.2019 вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 9. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є та записана Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 Подружнє життя у них з відповідачкою не склалося, так як вони різні за характерами та звичками люди, в результаті чого у них виникали сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім`ї в грудні 2023 року. В результаті цього відповідачка залишила дитину та переїхала проживати в м. Івано-Франківськ з ціллю в подальшому виїхати за кордон. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, а перебування в шлюбі суперечить інтересам дитини та його інтересам розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Спільна дочка повністю знаходиться на його вихованні та утриманні та забезпечується всім необхідним для її розвитку. Він має побутові та матеріальні можливості для проживання та розвитку дитини. Відповідачка додому не повертається, на зв`язок з ними виходить рідко і то не з ціллю поцікавитись життям дочки, її здоров`ям, щось порадити чи допомогти, а більше щоб посваритися з ним та з погрозами, що його зведе зі світу, а її забере до себе. Відповідно просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини з ним. Просить постановити рішення суду, яким розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 09.08.2019 у виконавчому комітеті Флоринської сільської ради Бершадського району, актовий запис № 9; визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним та залишити малолітню дочку на самостійному вихованні та утриманні батька без участі матері.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Горелова Л.Г. в судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити.

Представник відповідача служби у справах дітей Бершадської міської ради Лелюк В.І. не заперечує проти задоволення позову.

Відповідачка ОСОБА_2 надала заяву, в якій позов визнає, згодна на розлучення та щоб малолітня ОСОБА_5 залишилась на самостійному вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 .

Врахувавши думку учасників справи, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві не викладено зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні в частині позовних вимог про розірвання шлюбу до відповідача служби у справах дітей Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області.

Тому позов в цій частині задоволенню не підлягає з вищенаведених підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 .

Однією сім`єю позивач та відповідачка не проживають.

Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Сімейні стосунки сторін не склались.

Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення, спрямоване на розірвання шлюбу, відповідачка позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини суд виходить з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області.

Відповідно до довідки Флоринського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Колосок" № 9 від 15.05.2024, ОСОБА_4 , 2021 року народження відвідує Флоринський ЗДО (ясла-садок) "Колосок". Дівчинка добре розвинена, охайна і допитлива. За період відвідування закладу дитину приводив і забирав батько. Мати не цікавилася життям доньки та не брала участі у житті групи.

Згідно довідки КНП "Бершадський ЦПМСД" № 555 від 15.05.2024, декларація ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 укладена з батьком ОСОБА_1 . Батько постійно супроводжує дитину на профілактичні огляди та огляди по захворюванню.

Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей Бершадської міської ради Лелюк В., проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 дійсно проживає з батьком ОСОБА_1 , який належним чином здійснює догляд та виховання дитини. Умови проживання забезпечують основні потреби дитини. ОСОБА_1 має високий батьківський потенціал та спроможний забезпечити дитині належний рівень життя.

Згідно висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішення виконавчого комітету Бершадської міської ради № 155 від 14.06.2024, орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №204/6905/17 зазначено, що тлумачення статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При вирішенні даного спору щодо визначення місця проживання дитини, суд бере до уваги вік дитини; потребу у турботі та догляді, що дитина звикла до певного місця проживання, обстановки та режиму дня; визнання відповідачем позовних вимог.

Також суд враховує надані позивачем докази про матеріально-побутові умови проживання, матеріальний стан, можливість позивача створити дитині умови для виховання і розвитку, виконання ним своїх батьківських обов`язків.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 24, 105, 110, 112, 141, 157, 161 СК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 245, 247, 259, 263 - 265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), служби у справах дітей Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області (, вул. Героїв України 23, м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити частково.

Шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 09.08.2019 у виконавчому комітеті Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 9 - розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , та залишити малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на самостійному вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без участі матері.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол