Справа № 643/9313/21
Провадження № 2/643/1666/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,

представника відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про поділ майна подружжя,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить суд в порядку поділу майна подружжя:

- визнати за позивачем право особистої приватної власності на земельну ділянку прощею 0,0117 га, кадастровий номер земельної ділянки :16:017:0173; цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкти незавершеного будівництва, розташовані на цій земельній ділянці, а також на будівельні матеріали, обладнання тощо, які можуть бути використані в процесі будівництва і які знаходяться на цій земельній ділянці;

- визнати за позивачем право особистої приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 64, 7 кв.м, житловою площею 43, 4 кв.м;

- визнати за позивачем право власності на автомобіль «Mazda CX-5», код JMZKE800255384, білого кольору, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 26.02.2011 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, від якого подружжя має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В період шлюбу подружжям було придбано вказане вище майно. Сторони не дійшли згоди щодо добровільного поділу майна, що є їх спільною власністю, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Під час підготовчого провадження у даній справи позивач просив суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині поділу майна: об`єкти незавершеного будівництва, розташовані на земельній ділянці, а також на будівельні матеріали, обладнання тощо, які можуть бути використані в процесі будівництва і які знаходяться на цій земельній ділянці; 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 64, 7 кв.м, житловою площею 43, 4 кв.м; автомобіль «Mazda CX-5», код JMZKE800255384, білого кольору, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та просив суд розглянути позов виключно в частині поділу майна подружжя щодо земельної ділянки прощею 0, 0117 га, кадастровий номер земельної ділянки № :16:017:0173; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який фактично є заявою про визнання позову в частині визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на земельну ділянку :16:017:0173, площею 0,0117.

Ухвалою від 10.06.2024 року Московський районний суд м. Харкова позов ОСОБА_2 в частині визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, розташований на земельній ділянці, а також на будівельні матеріали, обладнання тощо, які можуть бути використані в процесі будівництва і які знаходяться на земельній ділянці; визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 64, 7 кв.м, житловою площею 43, 4 кв.м; визнання права власності на автомобіль «Mazda CX-5», код JMZKE800255384, білого кольору, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишив без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, закрив підготовче провадження та призначив справу № 643/9313/21 до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.07.2024 року позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , видане 26.02.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 48.

Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У період шлюбу подружжям було придбано земельну ділянку прощею 0, 0117 га, кадастровий номер земельної ділянки № :16:017:0173; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2018 року, укладеного між позивачем (покупець) та ОСОБА_5 (продавець).

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 03.10.2018 року, цей Договір укладався за згодою ОСОБА_3 чоловіка покупця, справжність підпису на якій засвідчена ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 03.10.2018 року, реєстр № 5561.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.07.2024 року власником земельної ділянки прощею 0, 0117 га, кадастровий номер земельної ділянки № :16:017:0173; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд зазначає наступне.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, введення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Згідно з частинами першої, третьої статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано положеннями статті 63 СК України, згідно з якими дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Згідно зі статтею 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні кошти або спільна праця подружжя. Презумпція спільності права власності на майно набуте подружжям у шлюбі, може бути спростована одним із подружжя, на якого і покладається тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції.

Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України) або реалізується через виплату грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Статтею 71 СК України передбачено способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зокрема, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Водночас, відповідач до початку розгляду справи по суті позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що подав письмову заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 2 ст. 206 ЦПК України унормовано, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У судовому засіданні представнику відповідача були роз`яснені наслідки вчинення ним відповідної процесуальної дії.

Суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В силу приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позову а також той факт, що таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову і ухвалити рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 76, 81, 141, 206, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_2 задовольнити.

2. В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на земельну ділянку прощею 0, 0117 га, кадастровий номер земельної ділянки № :16:017:0173; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; АДРЕСА_3 ).

5. Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; АДРЕСА_4 ).

Повне рішення складено 19.07.2024 року.

Суддя Н.В. Новіченко