КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 758/8342/23

провадження № 22-ц/824/3544/2024

19 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Плясуна Олександра Івановича на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 серпня 2023 року в складі судді Головчака М. М.,

встановив:

14.07.2023 Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 13 621, 07 грн, 3 % річних у розмірі 610, 52 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 446 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал»), як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов цього договору.

Повідомлено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

Таким чином, відповідач отримував послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення на підставі вказаного договору, оскільки від нього жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору не надходило.

Також, 21 жовтня 2015 року між сторонами було укладено договір в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України « Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку.

Розмір внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку був встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2019 №1716 для відповідного будинку у розмірі 4,25 грн щоквартально, однак він не сплачений відповідачем, внаслідок чого борг складає 10,78 грн.

Відповідач, в порушення умов договору та вимог закону, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 березня 2019 року по 31 травня 2023 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість.

Розмір заборгованості відповідача за надані житлово-комунальні послуги складає:

- 12 893, 72 грн - з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;

- 10,78 грн - зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку;

- 716, 57 грн - з внесення плати за абонентське обслуговування, що разом складає 13 621,07 грн.

В зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг відповідач зобов`язаний сплати на користь позивача 3% річних у розмірі 610,52 грн та інфляційні втрати в розмірі 3 446 грн.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25 серпня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 9 080, 71 грн, 174, 75 грн - 3% річних, 834, 34 грн - інфляційні втрати, а всього - 10 089, 80 грн та 1 531, 76 грн витрат по оплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог залишено без задоволення.

В жовтні 2023 року ПрАТ «АК «Київводоканал» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 серпня 2023 року в частині відмови у стягненні 4 540,36 грн - суми основного боргу, 435,77 грн - 3% річних та 2 611,66 грн, інфляційних втрат та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

Свої доводи мотивує тим, що відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

Позивач скористався своїм правом подати позов саме до ОСОБА_1 .

Оскільки предметом розгляду даної справи є заборгованість, що виникла у зв`язку з несплатою наданих послуг з водопостачання та водовідведення, а також те, що вказані правовідносини передбачають солідарний обов`язок з утримання та сплати житлово-комунальних послуг, позивачем правомірно заявлено вимогу до відповідача, як солідарного боржника.

Відмова судом першої інстанції у стягненні з відповідача усієї заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення та стягнення лише в розмірі його частки у праві власності є порушенням положень ч. 1 ст. 543 ЦК України, оскільки виходячи із змісту правовідносин, які склалися між позивачем та відповідачем, вони є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 ЦК України.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову сторони не оскаржують, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення ( з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору. Жодних заяв про відмову від надання вказаних послуг та договору від останнього не надходило. У порушення умов договору відповідач не виконав свого обов`язку щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 березня 2019 року по 31 травня 2023 року послуг з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого виникла заборгованість. Оскільки частка ОСОБА_1 у праві власності на квартиру за вказаною адресою становить 2/3, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2/3 частини загальної заборгованості за отримані комунальні послуги.

Крім цього, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширеннямкоронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби ( COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Отже, з 17.03.2020 заборонено нарахування та стягнення судом неустойки (штрафів, пені), 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне здійснення особою платежів за житлово-комунальні послуги.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов висновку про виключення з обрахунку 3% річних та інфляційних втрат періоду з березня 2020 року по травень 2023 року, протягом якого штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки закону.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 13.03.1997 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником 2/3 частин вказаної квартири на підставі договору дарування від 19.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмирук О. В.

05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.

Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Згідно з розрахунком заборгованості, який був наданий позивачем до суду першої інстанції, за період часу з 1 березня 2019 року по 31 травня 2023 року заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , становить 12 893, 72 грн, зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку - 10,78 грн; з внесення плати за абонентське обслуговування - 716, 57 грн.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи вищезазначене, позивач скористався своїм правом подати позовну заяву саме до ОСОБА_1 .

Водночас, це не позбавляє його права в подальшому звернутися до суду про стягнення коштів на утримання майна в порядку регресу на частину понесених витрат з недобросовісного співвласника.

Таке право забезпечується ч. 1 ст. 544 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника).

Згідно частини 4 вищевказаної статті, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Отже, після виконання солідарного зобов`язання незалежно від того, виконане воно всіма боржниками або одним із них, воно повністю припиняється.

Натомість виникає нове зобов`язання між боржником, який виконав зобов`язання, й іншими боржниками, яке визначено положеннями ст. 544 ЦК України.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові по справі № 703/2200/15-ц від 19 серпня 2020 року, де зазначив, що «співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування».

Відповідно до положень підпункту 4 пункту 3 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі № 6-42цс11).

З розрахунку заборгованості також вбачається, що позивачем нараховані три процента річних та інфляційні втрати за період з березня 2019 року по січень 2022 року, тобто до введення в Україні воєнного стану.

Суд першої інстанції вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

Таким чином, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про задоволення позову.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та задоволення позову, відтак із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подачу позову у розмірі 2 684 грн та за подачу апеляційної скарги у розмірі 4 026 грн.

Згідно ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнити.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 серпня 2023 року в частині відмови в задоволенні позову скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

У зв`язку з цим резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (, адреса: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 13 621,07 грн, 3% річних у розмірі 610,52 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 446 грн, витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684 грн».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 026 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук