ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5765/24 Справа № 186/1425/23 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С.А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Кошари О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини з матір`ю

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини з матір`ю. В обґрунтування позовних вимог посилалася, на те, що з 25 червня 2016 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - ОСОБА_2 . Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року №186/61/19 їх шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу вона, разом з малолітнім сином ОСОБА_4 , переїхала проживати в м.Борислав, Львівської області. Причиною розірвання шлюбу були постійні сварки та непередбачувана поведінка відповідача. Як їй відомо, він вживав наркотичні речовини, через що проходив реабілітацію. Реабілітаційні відділення, як правило, були приватними. Та обставина, що після розірвання шлюбу відповідач вживав наркотичні речовини підтверджується постановою від 07 грудня 2020 року Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі № 186/1537/20 , провадження №3/0186/744/20, коли він чинив опір працівникам поліції при затриманні і при обставинах справи кинув поліетиленовий пакет з невідомою речовиною до ротової порожнини почав її жувати, перебував у нетверезому стані, а також постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі від 08 квітня 2020 року за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, відповідач на підставі судового наказу, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 . Отже, з колишнім чоловіком у неї склалися неприязні стосунки, оскільки він зневажливо до неї відносився і надалі продовжує зневажливо відноситися. Між ними часто виникають конфлікти та непорозуміння з приводу його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 та спілкуванні з ним. При тому, значний вплив на таку поведінку її колишнього чоловіка має його мати - ОСОБА_6 , яка надалі провокує різні конфліктні ситуації між ними. Саме вона підштовхує ОСОБА_2 на те, щоб забрати у неї сина ОСОБА_7 . У квітні 2020 року ОСОБА_2 звертався до виконавчого комітету Бориславської міської ради, як до органу опіки та піклування із заявою про визначення способів його участі у вихованні сина, згідно висновку виконавчого комітету Бориславської міської ради, який затверджено рішення виконавчого комітету №74 від 13 квітня 2020 року, комісія з питань захисту прав дитини рекомендувала такий спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина, а саме: чотири місяці на рік, періодами не більше 14 днів поспіль з попереднім адаптаційним періодом за місцем проживання дитини. Всі зустрічі попередньо узгоджувати з матір`ю дитини. Після даного рішення, вона систематично відвозила малолітнього сина ОСОБА_7 в м.Першотравенськ, Дніпропетровської області - за місцем проживання ОСОБА_2 , для того щоб він міг поспілкуватися з малолітнім сином. З цього часу у неї з її колишнім чоловіком та його матір`ю часто виникали конфлікти з приводу того, що вони самовільно утримували її сина і не бажали добровільно повертати сина за місцем його проживання. З таких приводів вона зверталася в поліцію. 03 листопада 2022 року виконавчим комітетом Бориславської міської ради Львівської області прийнято рішення №217 «Про визначення місця проживання дитини», відповідно до якого, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею, за місцем її проживання. Після початку збройної агресії російської федерації, тобто з 24 лютого 2022 року і до червня 2023 року батько дитини жодного разу не приїздив до сина в м.Борислав, Львівської області, не виявляв такого бажання. Натомість, він періодично, разом зі свою матір`ю, телефонував до сина і під час розмови з ним нецензурно ображав її. Також, відповідач систематично її залякував, що приїде і забере сина в м.Першотравенськ, Дніпропетровської області і більше ніколи їй його не поверне. Після приїзду відповідача, разом зі своєю матір`ю, в м.Борислав, 05 червня 2023 року, він, з її згоди повіз сина на відпочинок у Буковель терміном на 2 тижні, зобов`язувався провернути сина 19 червня 2023 року в м.Борислав, по місцю фактичного проживання сина. Однак, 15 червня 2023 року відповідач, без її згоди та її відома, повіз сина в м.Першотравенськ, Дніпропетровської області, де утримує його до сьогоднішнього дня та взагалі відмовляється його повертати, чим порушує рішення органу опіки та піклування №217 від 03 листопада 2022 року, наражає малолітнього сина на небезпеку, оскільки Дніпропетровська область піддається систематичним нищівним ракетним та авіаударам зі сторони Росії. Місто Перешотравесньк розташоване у 60 км від фронту, що підвищує загрозу для життя та здоров`я дитини. Також, відповідач травмує сина та чинить на нього психологічний тиск, забороняючи йому спілкуватися з нею по телефону. Такої ж позиції дотримується ОСОБА_6 Дитина налякана, сину свідомо стараються створити умови для того, щоб він агресивно відносився до неї, при дитині її зневажають та ображають. Під час спілкування по телефону з відповідачем, останній, разом зі своєю матір`ю, нецензурно, в присутності малолітнього сина, ображають та принижують її, а також погрожують, що вона більше не побачить свого сина, що негативно впливає на психологічний стан дитини та травмує його. Свої протиправні дії щодо незаконного вивезення сина та його утримання в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, відповідач обґрунтовує рішенням виконавчого комітету №74 від 15 квітня 2020 року, яким затверджено висновок про визначення способів участі батька - ОСОБА_2 у вихованні сина - ОСОБА_3 , відповідно до якого він вважає, що має право 4 місяці на рік спілкуватися з сином. Однак, дане рішення, є неактуальним, оскільки з часу його прийняття в житті малолітнього сина відбулися значні зміни. Зокрема, з 01 вересня 2022 року син пішов до школи, а тому вона не може возити сина чотири місяці на рік, періодами не більше 14 днів поспіль, в м.Першотравенськ, для зустрічей з батьком, адже навчальний рік у сина триває з 01 вересня по 30 червня кожного року. Син відучився один рік у Бориславській школі, зараз, через своє незаконне утримання, не може відвідувати 2 клас школи. Внаслідок таких змін в житті дитини, прийнятий виконавчим комітетом Бориславської міської ради, як органом опіки та піклування, висновок щодо визначення способів участі батька у вихованні сина, є неактуальним та суперечить інтересам малолітнього сина ОСОБА_5 , місце проживання якого визначено разом з нею, в АДРЕСА_1 .

Оскільки відповідач у телефонній розмові з нею, погрожує, що не поверне сина до місця його постійного проживання в м.Борислав, Львівської області і зараз його свідомо забрав та утримує в себе без її згоди, просить суд вжити невідкладних заходів щодо найшвидшого повернення малолітньої дитини до матері, до місця його постійного проживання в м.Борислав, Львівської області, визначеного рішенням органу опіки та піклування №217 від 03 листопада 2022 року та визначити таке рішенням суду, оскільки своєї згоди на перебування сина до 28 серпня 2023 року вона не давала і не дає, категорично заперечує, щоб відповідач утримував малолітнього сина в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, оскільки у сина з 01 вересня 2023 року розпочався навчальний рік, а до цього часу вона повинна з сином пройти щорічний медогляд та підготувати сина до початку навчального року в школі.

Просить суд винести рішення, яким відібрати малолітнього ОСОБА_3 від батька - ОСОБА_2 , та повернути дитину матері - ОСОБА_1 , до місця його постійного проживання в м.Борислав, Львівської області. В цій частині рішення допустити до негайного виконання; визначити місце проживання дитини разом з нею по АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області, орган опіки та піклування виконавчий комітет Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини з матір`ю - задоволенні.

Вирішено відібрати малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від його батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повернути дитину матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до місця його постійного проживання в місті Борислав, Львівської області, допустивши рішення суду в цій частині до негайного виконання.

Встановлено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також вирішено питання щодо судових витрат (том 2 а.с.11-22)

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (том 2 а.с.а.с.27-32,46-51,75-80)

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом 1 інстанції встановлено, що з 25 червня 2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 13 липня 2022 року.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/61/19 (провадження №2/0186/87/19) шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвано, змінено ОСОБА_9 після розірвання шлюбу прізвище на дошлюбне - ОСОБА_9 .

Судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/336/19 від 27 лютого 2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 стягнуті аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяно, до повноліття дитини, починаючи з 18 лютого 2019 року.

Позивач та дитина - ОСОБА_3 , зареєстровані в м.Борислав, Дрогобицького району, Львівської області, відповідач - в м.Першотравенську, Синельниківського району, Дніпропетровської області.

Висновком виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету №74 від 15 квітня 2020 року, за зверненням ОСОБА_2 щодо способів його участі у вихованні сина, визначено такий спосіб участі батька дитини у її вихованні: чотири місяці на рік, періодами не більше 14 днів поспіль з попереднім адаптаційним періодом за місцем проживання дитини. Всі зустрічі попередньо узгоджувати з матір`ю дитини.

Висновком виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету №217 від 03 листопада 2022 року, за зверненням ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини з нею, підтверджується, що дитина проживає з матір`ю в м.Борислав, Львівської області, житлово-побутові умови проживання дитини - задовільні, хлопець має окрему кімнату, ліжко для сну, комп`ютерну техніку для навчального процесу, шафу для одягу, забезпечений повноцінним харчуванням, матір`ю для нього створено умови для нормального розвитку, виховання та життєдіяльності, права дитини не порушено. Мати дитини ставить питання про визначення місця проживання дитини з нею через спір, який має місце між нею та її колишнім чоловіком, визначення місця проживання дитини з нею відповідає інтересам дитини та не травмує її, адже син отримав психологічну травму, коли батько утримував його в грудні 2021 року за місцем свого проживання - в м.Першотравенську. З урахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, та враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 , за місцем її проживання.

Довідкою Бориславського дошкільного навчального закладу №20 загально-розвиваючого типу № 23 від 27 листопада 2019 року підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує ДНЗ № 20 в м.Бориславі. Дитину приводять та забирають з ДНЗ мама та бабуся - ОСОБА_11 .

Довідкою Бориславського дошкільного навчального закладу №20 загально-розвиваючого типу №62 від 20 грудня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує ДНЗ №20 в м.Бориславі з 23 липня 2019 року по даний час, останній день відвідування закладу - 10 листопада 2021 року.

Актом обстеження умов проживання підтверджується, що дитина проживає по АДРЕСА_1 , в 4-кімнатній квартирі, є всі комунальні вигоди, автономне опалення. Умови проживання дитини - задовільні: в квартирі дотримуються санітарно-гігієнічних норм, є всі необхідні предмети домашнього вжитку. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: дитина забезпечена всім необхідним для нормальної життєдіяльності, відвідує ДНЗ № НОМЕР_2 , має сімейного лікаря. За даною адресою проживають: дитина, його матір, його бабуся та його прабабуся. Стосунки в сім`ї дружні, позитивні, конфліктів не має, бабуся допомагає матері у вихованні сина.

Довідкою Бориславського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №7 Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області №54 від 26 вересня 2022 року підтверджується, що ОСОБА_3 дійсно навчається в 1-А класі даного закладу, структура 2022/2023 навчального року: розпочинається у День знань - 1 вересня і закінчується 30 червня наступного року.

Талоном-повідомленням ЄО №5096 ВП №1 (м.Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області від 10 грудня 2021 року підтверджується, що 10 грудня 2021 року до чергової частини надійшла заява ОСОБА_9 про те, що її колишній чоловік не віддає малолітнього сина, незаконно утримує та не виконує рішення органу опіки та піклування №74 від 15 квітня 2020 року. Повідомленням ВП №1 від 14 грудня 2021 року №М-5096/53/01-21 підтверджується, що за зверненням проведено перевірку, прийнято рішення скерувати матеріали по зверненню до Першотравенського ВП у Дніпропетровській області, за територіальністю, для проведення перевірки.

Довідкою Бориславського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №7 Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області №28 від 31 серпня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_3 дійсно навчається в 2-А класі вказаного закладу.

Заявою ОСОБА_1 виконавчому комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, від 01 червня 2023 року підтверджується, що вона сповістила орган опіки та піклування про намір разом зі своїм малолітнім сином - ОСОБА_4 , тимчасово, на строк, що не перевищує одного місця, а саме: з 13 червня 2023 року по 01 липня 2023 року, виїхати в Республіку Польща, з метою відпочинку дитини за кордоном на період літніх канікул. Для цього зарезервовано комфортні умови проживання та перебування дитини, зарезервовано проїзні квитки. Про цей намір вона довела до відома батька дитини на початку травня 2023 року, відповідне письмове повідомлення надіслала йому поштою, тому його заяви, адресовані голові Державної прикордонної служби та службі у справах дітей Бориславської міської ради про заборону виїзду дитини за межі України, є безпідставними та необґрунтованими, порушують право дитини на відпочинок.

Зверненням служби у справах дітей Бориславської міської ради до служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №194 від 26 червня 2023 року підтверджується, що 22 червня 2023 року до них зі скаргою звернулася ОСОБА_1 про те, що 05 червня 2023 року її колишній чоловік - ОСОБА_2 ( за згодою матері), повіз сина ОСОБА_7 на відпочинок у Буковель терміном на 2 тижні та зобов`язався повернути його 19 червня 2023 року в м.Борислав по місцю фактичного проживання дитини, однак, 15 червня 2023 року він без згоди матері, повіз дитину в м.Першотравенськ, Дніпропетровської області де утримує його до сьогоднішнього дня. Рішенням виконавчого комітету №217 від 03 листопада 2022 року визначене місце проживання дитини разом з матір`ю, тому батько зобов`язаний узгоджувати з матір`ю будь-які дії стосовно сина. Просять вжити невідкладних заходів щодо найшвидшого повернення дитини до матері, за місцем його постійного проживання в м.Борислав, Львівської області та надали відповідь на звернення ОСОБА_1 за №М-1222 від 18 липня 2023 року, що працівниками Першотравенської служби у справах дітей проведено профілактичні бесіди з батьком дитини - ОСОБА_2 щодо повернення дитини, останній надав пояснення, що після відпочинку у Буковелі , дитина виявила бажання поїхати до батька в м.Першотравенськ, де батько дитини проживає.

Поясненнями ОСОБА_2 від 10 липня 2023 року підтверджується, що після відпочинку в Буковелі , він, разом зі своїм сином - ОСОБА_3 , 2016 року народження, поїхав до м.Першотравенська, тому що дитина цього дуже хотіла. Згідно рішення Бориславської міської ради, він може бачити сина 4 місяці на рік, але враховуючи велику відстань до постійного місця проживання сина та через війну, у 2022 році, він забирав дитину лише раз, в кінці 2022 року. Враховуючи вищезазначене, те, що в цей час літні канікули та бажання дитини, зобов`язується повернути сина за місцем його постійного проживання у м.Борислав.

16 серпня 2023 року позивач зверталася до виконавчого комітету Бориславської міської ради із заявою про визначення нового способу участі батька у вихованні сина ОСОБА_5 , а саме: 20 днів на рік у літній канікулярний період в м.Бориславі, Львівської області, а саме: у липні щорічно, за попередньою згодою матері, оскільки відповідач забрав сина без її згоди до м.Першотравенська, утримує його, перешкоджає спілкуванню сина з нею, погрожує, що вона дитину не побачить, попереднє рішення, яким визначено спосіб участі батька у вихованні сина, є неактуальним через те, що дитина з 01 вересня 2022 року пішла до школи, тому вона не може возити його 4 рази на рік до батька. Також, просила вжити невідкладні заходи щодо найшвидшого відібрання дитини від батька та повернення його до матері в м.Борислав, до місця його постійного проживання.

Талоном-повідомленням ЄО №3175 ВП №1 (м.Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області від 30 серпня 2023 року підтверджується, що 30 серпня 2023 року до чергової частини надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів до її колишнього чоловіка - ОСОБА_2 , який не виконує рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради щодо виховання їх малолітнього сина, додано заяву ОСОБА_1 , додано відповідну заяву ОСОБА_1 .

Копіями постанов Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/119/20 та 186/1537/20 від 08 квітня 2020 року та 07 грудня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП, відповідно, та накладено адміністративні стягнення.

Копією акту оцінки потреб сім`ї від 31 жовтня 2023 року підтверджується, що обстежено сім`ю ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 та її дитина - ОСОБА_3 , зареєстровані за вказаною адресою, дитина на час обстеження проживає з батьком, дитина не охоплена навчанням у зв`язку з тим, що батько не повернув дитину до місця проживання, мати дитини проблем зі здоров`ям, шкідливих звичок не має, емоційний стан стабільний, сімейний стан - розлучена, має сина ОСОБА_7 , працює адміністратором у санаторії "Синевір", зайнятість на роботі не перешкоджає здійсненню нею своїх батьківських обов`язків, здатна до самообслуговування та незалежної життєдіяльності, батьківський потенціал на належному рівні, на даний час не має можливості виконувати батьківські обов`язки, її підтримує матір - ОСОБА_12 , матеріальний стан задовільний, стабільний, конфлікти відсутні, стан помешкання задовільний, є 4 кімнати, всі комунальні вигоди.

Копією акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 19 жовтня 2023 року підтверджується, що вищезазначена квартира, де проживає ОСОБА_1 , має 4 житлові кімнати, коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню, балкон. Дитина - ОСОБА_3 , має окрему кімнату, ліжко для сну, писемний стіл, куток дозвілля, шафу для одягу. За даною адресою фактично проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_12 . Сім`я не повна, син проживає з батьком, зі слів матері, батько дитини насильно утримує дитину, таким чином, порушуючи право дитини на навчання.

Копією довідки Бориславського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області від 09 жовтня 2023 року підтверджується, що учень 2-А класу - ОСОБА_3 , станом на 09 жовтня 2023 року жодною формою навчання не охоплений.

Витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей" МВС України №ВР-00125704, підтверджується, що ОСОБА_1 на території України, станом на 12 жовтня 2023 року, незнятої чи непогашеної судимості не має.

Довідкою №2 від 13 вересня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно працює у ФОП ОСОБА_13 на посаді адміністратора з 01 серпня 2023 року по теперішній час.

Довідкою про доходи від 06 жовтня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 працює адміністратором у ФОП ОСОБА_13 , форма працевлаштування - основна робота, за період з 01 серпня по 30 вересня 2023 року її загальна сума доходу у вигляді заробітної плати, без урахування відрахувань, склала 13 000 гривень.

Довідкою дитячої клініки "Малеча" м.Борислава Львівської області від 10 жовтня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_3 , спостерігається в даній клініці з 24 листопада 202 у лікаря ОСОБА_14 . За період спостереження дитина хворіла вірусними захворюваннями 4-5 разів, на амбулаторний прийом дитина приходила у супроводі матері - п.ОСОБА_9. Хлопчик завжди був охайно вдягнутий, чистий. Мати виконувала усі рекомендації та слідувала плану лікування. На профілактичний огляд дитина прибуває вчасно.

Довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №1364 від 10 жовтня 2023 року підтверджується, що психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків - відсутні.

Характеристикою ОСОБА_1 , наданою 06 жовтня 2023 року ФОП ОСОБА_13 , підтверджується, що мати дитини позитивно характеризується за місцем роботи.

Характеристикою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Трускавецька-45" від 12 жовтня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 за час проживання зарекомендувала себе як товариська, ввічлива мешканка, скарг від сусідів на її поведінку не надходило.

Інформацією КЗ "Дніпропетровський Центр соціально-психологічної допомоги" Дніпропетровської обласної ради №30 від 27 лютого 2024 року підтверджується, що до них звернувся ОСОБА_2 з дитиною - ОСОБА_3 , з ним був укладений договір від 17 лютого 2024 року щодо надання комплексу соціальних послуг в режимі денного стаціонару. Центром була проведена наступна соціально-психологічна робота: діагностичне інтерв`ю, психологічне діагностування батька дитини, визначення його психоемоційного стану та батьківського потенціалу, психологічне діагностування його сина - ОСОБА_5 , визначення його психоемоційного стану та його прихильності до батька і матері, після проведення інтерпретації та аналізу діагностичного матеріалу за результатами психологічного діагностування Центром буде надана довідка з висновками та рекомендаціями фахівців, термін надання довідки - 4 тижні з моменту укладання договору.

Інформацією Першотравенського ліцею №4 Першотравенської міської ради №58 від 26 лютого 2024 року підтверджується, що до даного закладу 23 серпня 2023 року звернувся ОСОБА_2 з питанням щодо зарахування його сина - ОСОБА_3 , до 1 класу даного ліцею. Батьком було надано повний пакет документів, на підставі яких дитину було зараховано до закладу, 31 серпня 2023 року в телефоннгому режимі звернулася мати дитини, яка повідомила про те, що її син є учнем 2-А класу Бориславської ЗЗСО І-ІІІ ступенів №7. За допомогою мобільного додатку "Вайбер", мати дитини надала довідку №28 від 31 серпня 2023 року про навчання дитини, на підставі якої ОСОБА_3 було відраховано з даного закладу освіти.

Характеристикою на учня 2 класу ОСОБА_3 , 2016 року народження, від 05 грудня 2023 року, наданою ОСОБА_15 , підтверджується, що дитина відвідувала дитячий садок у м.Борислав, вступив до 1 класу до школи м.Борислав Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_6 , у другому класі дитина не навчається, з певних причин в родині, натомість, хлопчик відвідує індивідуальні заняття, за проханням бабусі та тата. На цих заняттях учень отримує допомогу в навчанні з таких предметів: українська мова, літературне читання, математика. Сім`я неповна, благополучна. Хлопчик мешкає з татом і бабусею. У сім`ї доброзичливі стосунки, вихованню та розвитку дитини приділяється досить багато часу, у вихованні велику допомогу надає бабуся. Учень засвоїв програму 1 класу на низькому рівні, працездатність середня, щвидко втомлюється, потребує постійної зміни видів діяльності. Дитина любить грати в іграшки і дивитися мультфільми, вчитися подобається, але особливих зусиль не докладає, засмучується, якщо щось не виходить, настрій завжди позитивний, проявів агресії не має, зовнішній вигляд охайний, доглянутий, дитина вихована, доброзичлива, любить розповідати різні історії, допитливий.

Довідкою ГО "Гедеон Тхеквондо" №5 від 08 листопада 2023 року підтверджується, що ОСОБА_3 , 2016 року народження, в період коли проживає з батьком - з 01 серпня 2023 року по теперішній час, регулярно згідно розкладу проведення занять, відвідує вказану громадську організацію за видом спорту - тхеквондо ВТФ. На заняттях зарекомендував себе з кращого боку, відповідальний, дисциплінований, старанний. спортивний, приймає участь в змаганнях успішно здав іспит на новий кваліфікаційний рівень - білий пояс (10 куп). Бать дитини всіляко сприяє гармонійному та фізичному розвитку дитини, регулярно приводить та забирає ОСОБА_7 з тренувань.

Психологічним висновком щодо емоційного стану дитини - ОСОБА_3 , наданим ІНФОРМАЦІЯ_7 та 18 серпня 2023 року практичним психологом ОСОБА_16 , підтверджується, що до неї звернувся батько дитини - ОСОБА_2 щодо діагностування наявного психо-емоційого стану дитини. Дитина з прихильністю відноситься до всіх родичів: батька, матусі, двох бабусь, але найбільш значущим дорослим є батько, хлопчик багато про нього говорить та визначає, що має бажання наслідувати багато моделей поведінки, звичок та вподобань за батьком, у дитина відсутнє почуття тривоги, він знаходиться в спокійному емоційному стані, відсутні прояви агресії, страхів, психологічного захисту, сформована мотивація до шкільного навчання. Негативне емоційне забарвлення дитина проявляє на запитання щодо зміни мешкання, знаходиться на домашньому навчанні (мати не надала згоди на навчання дитини), а саме соціальне спілкування є в цьому віці прикладом для формування моделей міжособистої комунікації, не рекомендовано зміна вчителів чи дитячих колективів, які відвідує дитина зараз, так як тільки завершується адаптаційний період і нове оточення може призвести до збільшення напруги, тривоги і деадаптації дитини, а це призведе до погіршення включення дитини в учбову діяльність, зниження деяких когнітивних функцій.

Висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 19 жовтня 2023 року №ІРЦ-85087/2023/468552 стосовно ОСОБА_3 , 2016 року народження, наданий КЗ "Інклюзивно-ресурсним центром" Першотравенської міської ради" містить ряд рекомендацій та потреб розвитку дитини.

Заявою ОСОБА_2 від 31 серпня 2023 року підтверджується, що він звертався до директора школи №7 Бориславської міської ради Львівської області із заявою про надіслання йому особової справи його сина - ОСОБА_3 , оскільки дитина буде проживати з ним, до вирішення всіх судових питань, тому що не хоче повертатися в м.Борислав.

Довідкою Першотравенського ліцею №4 Першотравенської міської ради від 23 серпня 2023 року №17 підтверджується, що ОСОБА_17 дійсно буде навчатися в 2-Б класі даного навчального закладу.

Відповіддю Бориславської міської ради Львівської області №М-1614 від 01 вересня 2023 року на звернення ОСОБА_2 , підтверджується, що відповідно до рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради від 03 листопада 2022 року №217 "Про визначення місця проживання дитини", визначено місце проживання дитини з матір`ю. Дане рішення є чинним (не оскаржене в суді).

28 серпня 2023 року ОСОБА_2 звертався до служби у справах дітей - виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області із заявою про розгляд питання щодо проживання дитини з батьком, додаючи копію висновку дитячого психолога, копію акту обстеження побутових умов проживання дитини з батьком.

Фотосвітлини, долучені до матеріалів справи відповідачем, з підписом публікації в соцмережах після приїзду з міста Першотравенська 16.11.2023 р. (засідання опікунського) суд вважав неналежним доказом по справі, оскільки з них не вбачається, дати цих публікацій, з точністю не встановлено хто на них зображений та що даний доказ може підтвердити в даній цивільній справі.

З фотосвітлин, долучених відповідачем до матеріалів справи, які суд вважає належними та допустимими доказами по справі, вбачається, що дитина сторін - ОСОБА_17 , на даний час проживає з відповідачем, відпочиває з батьком на базах відпочинку, відвідує дитячі заходи, майстер-класи, приймає участь в спортивних змаганнях, зустрічається з військовими ЗСУ, допомагає по дому, має іграшки, відвідує індивідуальні навчання.

Довідкою КЗ "Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги" Дніпропетровської обласної ради №39 від 14 березня 2024 року про надання ОСОБА_2 соціальної-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару, підтверджується, що психологічне діагностування дитини - ОСОБА_3 показало, що на момент діагностування переважає прихильність хлопчика до батька, ніж до матері і проживати з батьком дитині психологічно комфортніше. Батько дитини має всі підстави психологічного характеру для проживання та спілкування з сином, модель родини, в якій проживає хлопчик разом з батьком ОСОБА_2 , а бабуся з боку батька - ОСОБА_6 , компенсує недостатність уваги з боку матері, є для нього найбільш сприятливою на даний час, і ОСОБА_18 свідомо обирає для себе таку модель родини, в якій задовольняються всі його потреби. Надані відповідні рекомендації.

Відповідями ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області №Д-550/01-24 від 26 лютого 2024 року та №Д-486/53/01-24 від 26 лютого 2024 року на адресу ОСОБА_6 підтверджується, що проведено перевірку по її зверненнях. В ході перевірки ОСОБА_1 неодноразово відвідувалася за її місцем проживання, однак за вказаною адресою дверей квартири ніхто не відчиняв, під час спілкування в телефонному режимі із ОСОБА_1 , остання повідомила, що на даний час перебуває за межами Бориславської територіальної громади, де саме - не повідомила, та зявитися до ВП №1 для дачі пояснень, відмовилася. При встановленні місцезнаходження ОСОБА_1 , по даному факту відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення по ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З відеозаписів та аудиозапису, долучених до матеріалів справи, вбачається, що під час приїзду матері дитини до м.Першотравенська, Дніпропетровської області, де на даний час проживає дитина з батьком та бабусею, мати дитини намагається поспілкуватися з дитиною, батько дитини не заперечує проти цього, дитина говорить, що любить маму, хоче відвідати ТРЦ "Терикон", разом з мамою і татом, весь час висловлює побоювання, що мама забере його до м.Борислава, куди він їхати не хоче, говорить, що мама не купляє йому машинки, які він хоче. Між мамою та бабусею дитини склалися неприязні стосунки. З аудіозапису вбачається, що батько вмовляє дитину побути з мамою, він побуде поруч, але дитина говорить, що мати його забере, тому хоче провести час разом з обома батьками. З відео камери спостереження ТРЦ "Терикон" за 09 березня 2024 року вбачається, що батьки, разом із дитиною під`їхали до ТРЦ "Терикон", мати дитини намагається взяти його за руку, він тікає, ховається, батьки сперечаються, емоційно спілкуються, батько йде до машини, мати намагається його втримати, б`є руками по спині, той її відштовхує, батьки сваряться, дитина тікає, ховається за машину, батько бере сина на руки, йде до машини, мати за ними, дитина виривається від матері сідає на переднє сидіння машини, двері відкриті, мати стоїть біля дверей машини, нахиляється до дитини, спілкується, батько сідає за руль машини, різко від`їжджає, мати відскочила, машина поїхала, до матері підходить жінка, мати телефонує по телефону.

З приводу подій, що відбувалися 09 березня 2024 року біля ТРЦ "Терикон" між батьками дитини, у її присутності, 09 березня 2024 року позивач звернулася до ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою, в якій просила вжити заходи до ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що 09 березня 2024 року він намагався навмисно наїхати на неї автомобілем у присутності їх дитини, що підтверджується копією її заяви та пояснень.

Дослідженою в судовому засіданні справою про адміністративне правопорушення №186/1708/23 (провадження №3/0186/647/23) , підтверджується, що ОСОБА_2 постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження, через те, що останній не в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки відносно сина - ОСОБА_3 , 2016 року народження, а саме: відповідно до повідомлення №487 від 19 жовтня 2023 року та листа Бориславського закладу загально-середньої освіти І-ІІІ ступенів №7 Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області, про те, що учень 2-А класу ОСОБА_3 , станом на 09 жовтня 2023 року жодною формою навчального процесу не охоплений.

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради щодо доцільності проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , №2857/0/2-23 від 21 листопада 2023 року, підтверджується, що враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Висновком виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, затвердженим рішенням виконавчого комітету №307 від 01 грудня 2023 року, підтверджується, що враховуючи ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, її стан здоров`я, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей орган опіки та піклування вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Також судом 1 інстанції біли допитані свідки.

Свідок - ОСОБА_19 пояснив, що він представляв інтереси відповідача від самого початку конфлікту між сторонами, після їх розлучення, коли вирішувалося питання про участь батьків у вихованні дитини, він приймав участь у засіданні органу опіки та піклування - виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області, його запросили дати пояснення того, яке ставлення обох батьків до дитини. Він бачив тоді, що у мами важкі стосунки з дитиною, у батька - більш м`якіші. Позивач дуже грубо ставилася до дитини, до ОСОБА_2 і до нього. Вона маніпулювала дитиною, спекулювала, говорила, що батько дитини зможе з нею спілкуватися за умови сплати аліментів, він був на комісії, вона висловлення такі виставляла. Він зрозумів, що недаремно взявся за цю справу. Батько нормально відносився до дитини, він зрозумів, що дитині буде краще з батьком, там є бабуся - ОСОБА_6 , яка не лише матеріально забезпечує дитину, а й займається її вихованням. Він часто бачить тут, в м.Першотравенську, цю родину, дитина щасливо себе почуває, їй краще жити з батьком, це гармонійне середовище, де дитина добре себе почуває. Він, як батько трьох дітей, розуміє, як потрібно ставитися до дітей. Нічого доброго з відношення матері до дитини, йому невідомо, вона використовує дитину для шантажу та маніпуляцій, вона не працювала та й не збиралася працювати, влаштовувала своє життя, дитина була з бабусею. Батько належним чином тоді і зараз виконує свої батьківські обов`язки, а мама - ні. Його особиста думка, що дитині буде краще жити з батьком, а не з мамою. Він надавав правову допомогу відповідачу по нотаріально посвідченій довіреності, безоплатно, бо давно знайомий з його матір`ю - ОСОБА_6 , дружать ще з 1989 року. З позивачем бачився один раз, він чув розмову ОСОБА_6 з позивачем, та просила дати дитину. Чи вживає відповідач наркотики - йому невідомо, на той момент, як він з ним спілкувався, той був нормальний, мав позитивні характеристики. Він на засідання комісіє приїздив в м.Борислав без ОСОБА_2 . Він не може пояснити чому відповідач примусово утримує дитину. Знайомство з позивачем було раніше, по телефону, відповідача та дитини на засіданні комісії не було. У нього з позивачем було коротке спілкування, хвилин 40 вони чекали, але і до, і під час засідання, вона себе стримувала, він чув розмову її з дитиною, вона грубо поводилася.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що її син був одружений з позивачем, жили в м.Першотравенську всі разом, народила дитину, у 2019 році відбулося розлучення, позивач почала обмежувати спілкування дитини з батьком, син неодноразово, на протязі п`яти років після розлучення, звертався зі скаргами до органів опіки і Борислава і Першотравенська . Наразі дитина не хоче повертатися до мами, в онука горять очі, він займається спортом, приймає участь у змаганнях по тхеквондо, відвідує концерти, змагання, відпочиває добре, дуже любить воду, тому у басейн ходить, любить верхову їзду, дуже відчуває коня, а кінь його. Дитина не відвідує школу, але тато все зробив, щоб він навчався. Знання за перший клас не усвоєні. 05 червня 2023 року вони забрали дитину до себе, відпочивали з ним в Буковелі , забрали з Борислава в Трускавець , дитина тоді ще сказала, що до мами не повернеться. У нас він займається, вчитель ОСОБА_23 сказала, що рекомендує його в 1 клас. Коли ОСОБА_18 відмовився їхати з мамою, син думав, що місяця через три, той захоче повернутися до неї, але він не хоче. В школу тут його не прийняли, бо з Борислава не вислали документи. Він получає школу інтелекту. Вона спостерігає відношення мами з сином, постійна агресія з її боку, вона говорить, що їй не цікаво, як пройшов його день. Харчування у нього там було з мамою та бабусею ОСОБА_24 , машини, які вона купувала з відповідачем дитині, одразу розбилися - великі машини, а позивач з мамою говорили, що відповідач і вона багаті, ще куплять, в школу " Стежинка " - баптистів, дитину водили, з їх сварками його звідти забрали. Коли він купався, то попросив її залізти з ним у ванну, сказав, що мама так завжди робить. Дитина там не розвивалася, не читала книги, бабуся ОСОБА_24 тримала його на вулиці, не впускала в будинок, мама в своїй кімнаті, разом зі своїм другом, обговорювали папу, ОСОБА_18 почув, зробив зауваження, вона вигнала його з кімнати. Ні на День народження, ні на Новий рік, мама нічого сину не дарувала, сказала, що у нього є бабуся і тато, то нехай і дарять. Коли вона по " Вайберу " з дитиною розмовляла, то була напівголою, вона зробила їй зауваження, вона сказала, що приїде, намотає її волосся на кулак і буде бити. ОСОБА_18 говорить, що хоче жити з батьком, це його самостійне рішення, яке він прийняв сам. Питання до мами, чому дитина з нею не хоче жити. Вони забрали ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач приїхала 04 вересня 2023 року, нікого не повідомила, дитина відмовилася, вона з поліцією приїхала,є відео. Другий раз вона приїхала на засідання комісії, дитина ховалася в машині, не хотіла до мами. Син звертався в 2019 році до органу опіки та піклування в м.Першотравенську, йому надавали консультацію, роз`яснили, що звертатися слід за місцем проживання дитини для отримання висновку, зробили акт обстеження. Її син ОСОБА_27 не вживав наркотики, у позивача не має доказів, а плітки вона не збирається обговорювати. Син працює водієм благодійного фонду. Вона була присутня при розмовах сина з позивачем. З позивачем вона не сварилася, лише від неї вислуховує. Дитина неодноразово говорила матері, що не хоче до неї повертатися. Вона зацікавлена в тому, щоб дитина отримала освіту. ОСОБА_18 відвідував школу в Бориславі , скаржився, що його там закривали у вбиральні. На протязі 5 років дитина одягалася, взувалася, харчувалася завдяки посилкам батька, а позивач одягала дитину в секонд-хенді, дитина говорила, що соромиться цього. З літа 2023 року дитина живе з батьком, мати матеріально не підтримує. Після перерахунку, яку зробила позивач, у сина з`явилася заборгованість з аліментів. У позивача манія переслідування, все їй хтось погрожував. Коли були засідання органу опіки в м.Першотравенську, на вулиці вона не перешкоджала, стояла біля машини свого сина. Вона заставляє ОСОБА_7 відповідати на дзвінки мами, а він не хоче. Вона своєму онуку шкоду не завдає, він знаходиться на сімейному навчанні. Він адаптувався у соціумі, спілкується з дітьми, відвідує гуртки. Їй не відомо, чи надходили до поліції на неї звернення, до відповідальності вона не притягувалася, до кримінальної теж.

Свідок ОСОБА_28 пояснив, що він знайомий з відповідачем з трьох років. Дитина сторін хоче залишатися жити з батьком. Він бачив, як позивач приїздила до м.Першотравенська, дитина говорила, що без тата до неї не піде, від мами тікає, не хоче з нею спілкуватися, навіть по телефону. З батьком у дитини нормальні відносини, говорить, що хоче жити з татом. Відповідач забрав сина, бо той не хоче їхати до мами. Він знає, що дитина там ходила до школи, але, можливо, їй там не подобається. Мати дитини віддала її відповідачу, бо дитина не хотіла їхати до мами, а хотіла залишатися з батьком. ОСОБА_18 ходить на заняття, при ньому нецензурні слова не вживає, поведінка у нього нормальна, як у дитини. Він був присутній при розмові сина з матір`ю, коли вона сюди приїжджала, дитина до неї не хотіла йти. Бабуся й тато завжди до дитини приїжджали, забирали його на відпочинок. Йому невідомо, чи вживає ОСОБА_29 наркотичні засоби. Йому відомо, що відповідача позбавляли права керування транспортними засобами, бо він їхав на мийку, його зупинили працівники поліції, була між ними якась суперечка. Відповідач добрий батько, він відпускає сина до мами, але той не хоче до неї йти.

Свідок ОСОБА_30 пояснила, що їй відомо, що дитина сторін наразі проживає з бабусею та батьком, у них дуже гарні відносини, вони дуже люблять і поважають дитину, а він - їх, дитина привітна, розумна, хоче проживати в м.Першотравенську, з татом і бабусею. Вона була присутня кілька разів при тому, як дитина спілкувалася з мамою, зробила висновок, що мама не змогла докласти зусиль, щоб у неї з дитиною були приязні відносини. Її дуже дивує, що хлопчик не хоче з мамою жити. Дуже давно знає цю сім`ю, проживали все життя поруч: її батьки та ОСОБА_6 - сусіди. Дитину ніхто не утримує, дитина сама визначається, якби ОСОБА_18 сказав, що хоче до мами, його б одразу ж відвезли. Їй невідомо, що ОСОБА_29 притягувався до адміністративної відповідальності за вживання наркотичних засобів та чи позбавляли його права керування транспортними засобами. ОСОБА_6 дуже коректна людина.

Свідок ОСОБА_31 пояснив, що йому відомо про те, що дитина сторін хоче жити з батьком. У вересні 2023 року він був свідком того, як мати дитини сильно сварилася нецензурною лайкою на сина та батька дитини, ОСОБА_18 тікав від неї, сів у машину, ховався, яка причина сварки - він не знає, це продовжувалося хвилин 30, дитина ховалася за батька, мовчала, потім сіла в машину. Дитина ховалася від матері, він це бачив. Він знає сім`ю відповідача, вони його сусіди по під`їзду.

Свідок ОСОБА_32 пояснила, що коли дитина сторін - ОСОБА_18 , приїхав до м.Першотравенська, вона з ним познайомилася. Вона з понеділка по п`ятницю знаходиться у волонтерському Фонді, коли ОСОБА_29 їздить на фронт, ОСОБА_18 знаходиться на офісі, вона бачила, який він був: не вмів у 6 років тримати ложку, ручку, 40% по шкільній програмі. Дитина була агресивна, налякана, коли у нього дзвонив телефон - він вимикав звук, вона та бабуся дитини умовляли, щоб він відповів, сказав мамі, що все добре, а він не хотів. Його записали на різні гуртки: в спортнивний клуб " Тайсон ", групові заняття з математики, письмо, він сам захотів на "вольну борьбу", ходить туди, зразу видно, що йому не вистачало спілкування з однолітками. Він був агресивний - бив іграшки, ламав їх, все зло зганяв на іграшках. Коли вона запитала його, чому він так себе веде, він сказав, що він ніколи нікому не був потрібен. Зараз він емоційно заспокоївся, пише, рахує, старається вчитися, вона його запитувала, чи йому подобається, чим він займається, він розвивається в усіх сферах. Їх Благодійний Фонд допомагає не тільки фронту, а й малозабезпеченим людям, коли до них приходить мама з дитиною, ОСОБА_18 сам заходить в комірку, вибирає іграшки для дитини, роздає їх дітям, тобто в ньому це розвивається і є доброта вже. Нажаль, він не може вчитися в школі, але він займається на заняттях, вона або бабуся його забирають з занять. Вона була свідком розмови ОСОБА_5 з мамою, остання сказала, що це просто "єрунда", розваги - боротьба, на яку він збирався йти. Вона не розуміє, як це може бути розвагою. Багато разів ОСОБА_18 говорив, що в м.Борислав сидів вдома, в телефоні. ОСОБА_35 телефон на заняття не бере, коли йому дзвонять, вона бере телефон і повідомляє, що він на заняттях. Другий раз телефон розривається, вона відповіла, що він вам передзвонить. Колись він після розмови з мамою розбив на офісі телефон, сказав, що він з нею не хоче розмовляти. Вони йому купили нову сім-карту, ОСОБА_29 одразу повідомив новий номер телефону матері дитини, щоб був зв`язок. Коли він з батьком, то біль розвинутий, а як приїхав, не вмів їсти, йому пропонували м`ясо, фрукти, а зараз їсть все: рибу, фрукти, овочі, а не чіпси та сухаріки. Йому подобається писати, рахувати, рахує краще, ніж вона. Коли його хвалять, йому це дуже подобається. Вона ніколи не чула, щоб батько дитину настроював проти матері. Колись вони зібралися в Фонді, пили чай з тортом, у ОСОБА_5 дзвонив телефон, ОСОБА_27 сказав йому, що мама дзвонить, візьми трубку, бо він зараз закриє комп`ютер, за яким ОСОБА_18 сидів, він тоді взяв телефон. Вона ніким не являється для ОСОБА_27 і ОСОБА_5 , працює в Фонді, дитина знаходиться там, коли ОСОБА_27 їде на фронт. Коли було літо, ОСОБА_27 3-4 рази на тиждень їздив на фронт, коли відкривали комп`ютер дитині, то він не вмів писати. Зараз, коли була зима, холодно, вона бачила ОСОБА_7 2 рази в тиждень, приблизно з 10 до 16 години, дитина перебуває в Благодійному Фонді "В єдності наша сила", з бабусею та з нею. Вона працює з ОСОБА_6 офіційно, на платній основі, працює не за гроші, працює для людей, які позбавлені домівок. Дитина була агресивна після розмови по телефону з бабусею ОСОБА_24 та з мамою. Їй невідомо, щоб ОСОБА_27 вживав наркотики, їй невідомо, чому ОСОБА_27 забрав сина у матері. ОСОБА_27 не чинить перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю, вона багато раз бачила, як ОСОБА_36 та ОСОБА_29 благали дитину взяти трубку, відповісти мамі, а після розмов з нею, дитина проявляла агресію. Позивач не говорила, щоб вона займалася дитиною. У ОСОБА_5 є живе спілкування з однолітками. Нецензурних слів при розмові з матір`ю ОСОБА_18 не вживає, просто проявляв агресію, говорив, чому вона йому дзвонить. Пані ОСОБА_37 часто телефонує ОСОБА_38 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Врахувавши конкретні обставини по справі та виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд прийшов до висновку про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_3 , 2016 року народження, разом з матір`ю - ОСОБА_1 , відібрання дитини та повернення її матері.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та перераховує, що може бути способами захисту цивільних прав та інтересів.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про відібрання дитини від батька та повернення дитини матері, а також, про встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Згідно ст.162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Особа, яка самочинно змінила місце проживання малолітньої дитини, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому, з ким вона проживала.

Указана норма права встановлює правові наслідки протиправної зміни місця проживання малолітньої дитини одним із батьків (з яким вона не проживає) або третьою особою.

Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом положень частин сьомої, восьмої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Системний аналіз вказаної норми у контексті наявності спору батьків щодо місця проживання дитини дозволяє дійти висновку, що положення цієї статті покликані захистити права того з батьків, з ким на підставі рішення суду визначено проживання дитини, від неправомірних дій другого з батьків щодо зміни її місця проживання.

Аналогічний правовий висновок висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 357/17852/15-ц (провадження № 14-199цс19)та в постанові ВС №493/1516/20-ц від 06 грудня 2021 року.

Відібрання дитини у контексті статті 162 СК України - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку потрібно виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати, проте з урахуванням права кожного з батьків та добросовісної поведінки батьків задля дотримання прав дитини та кожного з них.

У статті 162 СК України встановлена презумпція правомірності поведінки того з батьків, з ким проживала дитина. Якщо інший з батьків вважає такі умови непридатними для дитини, то способом захисту прав дитини є пред`явлення позову про зміну місця проживання малолітньої особи, а не самовільна зміна її місця проживання чи викрадення. Якщо відповідач доведе, що той, з ким проживала дитина, жорстоко поводився з нею, експлуатував дитину, тримав дитину в умовах, небезпечних для її життя та здоров`я, у позові повинно бути відмовлено. Дитина не може бути повернута, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з частиною шостою статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дитини.

Матеріалами справи встановлено, що 28 лютого 2019 року сторони по справі розірвали шлюбні відносини. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту розірвання шлюбу дитина разом з матір`ю проживали за місцем реєстрації - у м.Борислав, Львівської області, де для дитини створені належні умови для її проживання, всебічного розвитку та виховання. Дитина навчається у Бориславському ЗЗСО І-ІІІ ступенів Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області.

З відповідача стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) на користь позивача на утримання дитини судовим наказом від 27 лютого 2019 року.

Питання про місце проживання дитини з матір`ю вирішувалося раніше органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Бориславської міської ради Львівської області.

Висновком виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету №74 від 15 квітня 2020 року, за зверненням ОСОБА_2 щодо способів його участі у вихованні сина, визначено такий спосіб участі батька дитини у її вихованні: чотири місяці на рік, періодами не більше 14 днів поспіль з попереднім адаптаційним періодом за місцем проживання дитини. Всі зустрічі попередньо узгоджувати з матір`ю дитини.

Висновком виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету №217 від 03 листопада 2022 року, за зверненням ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини з нею, підтверджується, що дитина проживає з матір`ю в м. Борислав, Львівської області, житлово-побутові умови проживання дитини - задовільні, хлопець має окрему кімнату, ліжко для сну, комп`ютерну техніку для навчального процесу, шафу для одягу, забезпечений повноцінним харчуванням, матір`ю для нього створено умови для нормального розвитку, виховання та життєдіяльності, права дитини не порушено. Мати дитини ставить питання про визначення місця проживання дитини з нею через спір, який має місце між нею та її колишнім чоловіком, визначення місця проживання дитини з нею відповідає інтересам дитини та не травмує її, адже син отримав психологічну травму, коли батько утримував його в грудні 2021 року за місцем свого проживання - в м. Першотравенську. З урахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, та враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 , за місцем її проживання.

Тобто, місце проживання дитини було встановлене разом з його матір`ю - позивачем по справі. Вказані висновки відповідачем не оскаржувалися.

Сторонами не заперечується, що 15 червня 2023 року відповідач без згоди позивача, вивіз малолітнього сина до місця свого проживання - в м. Першотравенськ, Синельниківського району, Дніпропетровської області, аргументуючи це бажанням дитини. З того часу по теперішній час, дитина проживає разом з батьком та бабусею. Тобто, всупереч рішенню про встановлення місця проживання дитини з матір`ю, відповідач самочинно, без згоди матері, змінив місце проживання дитини.

Матеріали справи не містять доказів того, що повернення дитини за місцем проживання матері створює загрозу життю та здоров`ю дитини або негативно впливатиме на її розвиток.

Батьки дитини працюють, за місцем роботи та проживання позитивно характеризуються.

За місцем навчання дитина характеризується позитивно.

З 01 вересня 2023 року дитина не відвідує навчальний заклад.

В м. Першотравенську, Дніпропетровської області дитина відвідує приватні уроки. Крім того, дитина займається спортом, відвідує майстер класи. Батьком дитини на даний час створені необхідні умови для проживання дитини, її відпочинку, розвитку.

Батько дитини притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі, за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , через те, що дитина не відвідує заклад освіти.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 перешкоджала чи перешкоджає ОСОБА_2 спілкуватися з дитиною, дбати про сина, опікуватися та утримувати його.

Матеріалами справи та поясненнями свідків підтверджується, що дитина сторін на даний час хоче проживати разом з батьком, при цьому, дитина говорить, що любить і маму, хоче проводити час втрьох: і з батьком, і з матір`ю. Дитина не хоче повертатися в м.Борислав, Львівської області, пояснюючи це тим, що мама не купує йому машинки, які він хоче. Дитина багато часу проводить в благодійному фонді, де працює її бабуся та тато. Батько дитини пояснює зміну проживання дитини бажанням самої дитини, говорить, що поверне дитину матері, якщо дитина цього захоче.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області та виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області прийшли до висновку, про доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , 2016 року народження, разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_2 утримує дитину у себе не на підставі закону або рішення суду.

Враховуючи, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, в яких батьки не дійшли спільного рішення, суд надає першочергове значення саме найкращим інтересам дитини та проживання дитини з матір`ю не впливатиме на взаємовідносини батька з сином, оскільки таке проживання дитини, не позбавляє батька батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При вирішенні питання про визначення місця проживання, за Сімейним кодексом України, поняття місця проживання має такий зміст. Це - не конкретна адреса і не конкретний населений пункт із вказівкою на будинок, а саме особа, з якою має проживати дитина. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України це може бути один із батьків, баба, дід або інші родичі дитини, а також орган опіки та піклування.

Дана позиція узгоджується також зі змістом статті 33 Конституції України та статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за якими кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання на її території, а «прив`язування» одного з батьків, з яким вирішено залишити проживати дитину, до проживання за конкретною адресою безпосередньо суперечить вищевказаному конституційному принципу вільного вибору місця проживання, тому суд не визначає конкретну адресу місця проживання дитини.

Враховуючи викладене та особливо чутливий характер спірних правовідносин, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку, виходячи з інтересів самої дитини, яка після розірвання шлюбу між сторонами у справі, за погодженням між сторонами, проживала разом із матір`ю, відвідувала там дитячий садочок, школу, враховуючи сталі соціальні зв`язки, психологічний стан дитини, її вік, тощо, висновок виконавчого комітету Бориславської міської ради про встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю та невиконання вимог вказаного висновку батьком дитини, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, що вимоги позивача про відібрання малолітньої дитини від батька ОСОБА_2 та передачу її матері ОСОБА_1 , а також, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Повернення дитини у звичне для неї оточення відповідає інтересам дитини.

У контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, з урахуванням ставлення матері до дитини, яка належним чином виконує свої батьківські обов`язки, наявність у матері дитини облаштованого житлового приміщення, постійного місця роботи, позитивну характеристику, її участь у вихованні і навчанні дитини, наявність заробітку, що дозволяє забезпечувати дитину, звичний уклад життя дитини, яка тривалий час проживала з мамою та бабусею у Львівській області, мала там друзів, ходила до навчального закладу, враховуючи, що м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, де наразі проживає дитина, наближене до місця проведення активних бойових дій, що може бути небезпечним для життя дитини, задля збереження розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, у зв`язку із чим суд 1 інстанції прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги.

Зазначені вище висновки суду, не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

При цьому, суд 1 інстанції зауважив, що ОСОБА_2 не обмежений в можливості реалізації належного йому права на спілкування із сином, вирішивши питання про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, з урахуванням віку дитини, часу його навчання у закладі освіти, тощо.

Оскаржуване судове рішення ґрунтується на повному та всебічному дослідженні матеріалів справи, ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, власним тлумаченням норм права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. Крім того, вказані доводи були предметом розгляду у суді першої інстанції та судом першої інстанції їм було надано обґрунтовану оцінку, а тому вони додатковому правовому аналізу не підлягають.

Крім того, апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої заперечення та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки таке рішення буде відповідати інтересам дитини.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: