15.07.2024 Єдиний унікальний номер 265/2400/15-ц
Провадження №2-в/205/14/24
У Х В А Л А

15 липня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Мошинець Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про відновлення втраченого судового провадження,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_1 , звернулося до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження в частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя № 265/2400/15-ц. В обґрунтування заяви зазначає, що 10 червня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя ухвалив рішення у справі № 265/2400/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» за кредитним договором №IGKGMCU.16995.002 від 06.12.2011 року.

ТОВ з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

07 лютого 2024 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська Ленінським районним судом м. Дніпропетровська дану заяву повернуто заявникові у зв`язку з відсутністю матеріалів цивільної справи № 265/2400/15-ц за позовом ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що унеможливлює розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження на підставі відомостей, роздрукованих з Єдиного державного реєстру судових рішень як це зроблено заявником, не передбачений положеннями ЦПК України. Такі відомості можуть бути додані до заяви про відновлення втраченого судового провадження в якості доводів на підтвердження існування рішення суду, яке просить відновити заявник.

На підставі договору № 104 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06.лютого 2018 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», останнє набуло право вимоги до позичальників, зазначений у Додатку № 1 до цього договору, в тому числі до позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором №IGKGMCU.16995.002 від 06.12.2011 року.

Зважаючи на вищевикладене, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звертається до суду із заявою про відновлення втраченого провадження.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи, шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв до суду не подав.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Враховуючи встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України обмежені терміни розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 року за №1/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Як встановлено судом, цивільна справа № 265/2400/15-ц за вищевказаним позовом на адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська не надходила та не передавалась.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься судове рішення по справі № № 265/2400/15-ц.

Відповідно до ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

При вирішенні питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження судом враховується наявність копії судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень та у матеріалах справи.

Вивчивши отримані судом матеріали, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку про достатність зібраних судом матеріалів для відновлення втраченого судового провадження в частині процесуальних документів, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Керуючись ст.ст.13, 81, 89, 258, 260, 493-495 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 265/2400/15-ц, провадження № 2/265/1283/15 за позовом ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ві19.11.2015 року, згідно тексту якого:

Справа № 265/2400/15-ц

Провадження № 2/265/1283/15

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 червня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєва І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 06 грудня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_2 , укладено кредитний договір № ICKGMCU.16995.002 за яким банк зобов`язується протягом 30 днів з моменту укладання договору, встановити кредитний ліміт на рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користуванням кредитом, крім пільгового періоду. Відповідно до кредитного договору щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Банком відповідачу було надано кредит на підставі Анкети-Договору позичальника, та встановлений кредитний ліміт у сумі 8000,00 грн. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє на протягом трьох років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за кредитним договором. Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, надавши ОСОБА_2 кредитний ліміт у розмірі 8000,00 грн. Однак відповідач вказаних умов договору не виконав, у зв`язку із чим заборгувала позивачу станом на 11.03.2015 року 11 378,84 грн. та до теперішнього часу борг не сплачує. Просить стягнути вказану суму боргу на користь позивачки разом із судовими витратами.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 , що діє на підставі довіреності, не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення у справі не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом оголошення у пресі.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 06 грудня 2011 року вбачається, що у відповідача станом на 11.03.2015 року мається перед банком борг на загальну суму 11 378,84 грн., з яких поточна заборгованість по тілу кредиту 4 248,52 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту 3 133,08 грн.; поточна заборгованість за процентами 196,96 грн.; прострочена заборгованість за процентами 2 842,89 грн., сума пені 957,39 грн.

06 грудня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за яким банк зобов`язується протягом 30 днів з моменту укладання цього договору встановити кредитний ліміт у розмірі 8000 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий на підставі приєднання Позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.3 кредитного договору банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду.

Відповідно до п. 2.5. кредитного договору щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою.

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом 2 років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. У разі закінчення терміну дії кредитного договору, пр. відсутності письмової заяви позичальника про розірвання кредитного договору та простроченої заборгованості по кредиту, договір вважається продовженим на такий самий строк.

Відповідно до п. 3.4. кредитного договору підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у період обслуговування кредитного договору.

Відповідно до п.4.2.2 позичальник зобов`язується погашати заборгованість в порядку і строки, зазначені в кредитному договорі.

Відповідно до п. 5.2 кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства України.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року № 743 « Про віднесення Публічного акціонерного товариству «Всеукраїнський банк розвитку» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 листопада 2014 року № 132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким 28 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку». Відповідно до ст.38 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Таким чином у судовому засіданні був встановлений факт наявності у відповідача перед ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" відповідальності за кредитним договором № ICKGMCU.16995.002 від 06.12.2011 року та зобов`язання по погашенню сформованої заборгованості на загальну суму 11 378,84 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягнення на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 611, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» () заборгованість за кредитним договором № ICKGMCU.16995.002 від 06 грудня 2011 року в розмірі 11 378 (одинадцять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Орджонікідзевського районного суду

міста Маріуполя Донецької області Міхєєва І.М.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Костромітіна

.