Провадження № 2/761/2183/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. ОСОБА_1 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. В шлюбі у сторін 02.03.2016 р. народилась донька ОСОБА_3 . ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На теперішній час позивач разом з малолітньої донькою ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, що належить матері позивача. Так як, між батьками малолітньої дитини вже тривалий час існує непорозуміння щодо місця її проживання, виїзду за кордон тощо, Службою у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації неодноразово проводилися обстеження умов проживання дитини. Станом на момент звернення до суду позивачу стало відомо, що батько дитини ОСОБА_2 , проживає за кордоном, на територію України повертатися не планує. Аліменти призначені судом відповідач не сплачує. ОСОБА_3 навчається у першому класі Спеціалізованого навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Лісова казка», відвідує розвиваючі гуртки. Позивач піклується про доньку, бере участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні: створює всі належні умови для проживання та розвитку дитини, займається її вихованням і забезпечує ОСОБА_3 усім необхідним та свідчать про те, що проживання дитини разом із матір`ю відповідатиме якнайкращим інтересам ОСОБА_4 . Однак, незважаючи на те, що донька залишилася проживати з матір`ю, взаємного рішення щодо визначення місця проживання дитини сторони не дійшли, а тому ОСОБА_1 звертається до суду з даним позовом та просить суд визначити місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі своєю матір`ю - ОСОБА_1 та стягнути з Ввдповідача на користь позивача судові витрати.

Провадження у справі відкрито 19.04.2023 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Від представника відповідача надійшов відзив на позову, де зазначено наступне.

ОСОБА_2 не заперечує проти того, щоб їх з позивачем спільна донька ОСОБА_3 проживала разом з матір`ю але за умов, що ОСОБА_1 , не буде чинити перешкоди в спілкуванні батька та дитини. Відповідач також зазначає, що сплачував аліменти на картковий рахунок позивача за 2021 рік - 4 236, 19 грн., за 2022 рік - 14 532, 67 грн., за 2023 рік 3 316, 36 грн. Відповідач просить суд зобов`язати ОСОБА_1 надати можливість безперешкодного спілкування ОСОБА_2 з їх спільною донькою - ОСОБА_3 через будь-який додаток чи мессенджер у будь-який зручний та вільний час для дитини, але обов?язково: неділя з 19:00 по 20:00 та особистих зустрічей після повернення до України ОСОБА_2 . ???Також просить відмовити в задоволені позовних вимог в частині стягнення судових витрат. Стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5 000, 00 грн.

03 жовтня 2023 року надійшла відповідь на відзив в якому представник ОСОБА_1 зазначив наступне. Позивач вважає, що оплата аліментів на утримання дитини не є предметом розгляду даного судового провадження, однак, наведена відповідачем сума, не відповідає встановленому розміру аліментів у справі 761/3803/20, а це, в свою чергу, підтверджує неналежну участь батька в матеріальному забезпеченню дитини. Разом з тим, відповідач у відзиві на позовну заяву висуває окремі вимоги до позивача та просить їх прийняти та розглянути судом, що в свою чергу, суперечить вимогам чинного ЦПК України. Відповідно до частини І статті 178, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. В той час як відзив має ознаки зустрічного позову. Щодо вимоги Відповідача, про стягнення з Позивача на користь Відповідача понесених судових витрат представник ОСОБА_1 звертає увагу суду, на аргументацію та обґрунтування цієї вимоги, текст не відповідає обставинам справи, представник відповідача стверджує, що надає правничу допомогу позивачу та сплачував судовий збір, що ставить під сумніви і всі документи на які він посилається та додає на підтвердження цих витрат, як професійної правової допомоги. Статтею 141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Виходячи з наведеного у відзиві на позовну заяву про встановлення місця проживання малолітньої дитини, відповідач не заперечує проти задоволення позовних

вимог позивача.

Представник третьої особи направив в адресу суду висновок Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання учасники процесу не з`явились, разом з тим, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 27.09.2014 року було укладено шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, відповідний актовий запис №2718, який було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва в справі №761/3807/20 (копія рішення суду наявна в матеріалах справи).

В шлюбі в сторін, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданого 19.06.2018 Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві (копія свідоцтва про народження наявна в матеріалах справи).

25 червня 2020 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва в справі №761/3807/20 встановлено, що ОСОБА_3 проживає з матір`ю. В свою чергу, ОСОБА_2 офіційно не працює та не отримує дохід, а тому ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки в розмірі 1000,00 грн.

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . що підтверджується Інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи №90126344 від 07.03.2023 (копія довідки наявна в матеріалах справи).

Як зазначає , на теперішній час ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_1 у квартирі, що належить матері останній, згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 27.11.2020. (копія договору

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_3 Службою в справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації підтверджується проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_1 (копія Акту обстеження умов проживання наявний в матеріалах справи).

Згідно з психологічного дослідження на базі «Зеленої кімнати» Солом?янського УП ГУНП у місті Києві виконано кандидатом психологічних наук ОСОБА_5 щодо перебігу психологічної роботи з малолітньою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено що результати психологічного дослідження малолітньої ОСОБА_3 показали, що в дитини є позитивне до матері ( ОСОБА_1 (1989 р. н.), довіра до неї. дитина ОСОБА_3 переживає в якості психологічної травми досвід спілкування з батьком ( ОСОБА_6 ) та його новою родиною. Проживання під одним дахом з новою батьківською сім`єю переживається дитиною в якості травми, що обумовлено частково відсутністю підтримки дитини в тій сім`ї, вербальною агресією з боку батька та його дружини (при відсутності фізичної агресії). На даному етапі розвитку дитина потребує спілкування з батьком, але дане спілкування має носити короткотривалий характер (зустрічі на 1-2 години), дитина не може залишатися в його домі, оскільки це посилює її психотравмівні переживання і може призвести до розвитку в майбутньому психічної патології. ОСОБА_3 (2016 року) потребує психологічної реабілітації для відновлення належного рівня психічного здоров`я та довіри до світу. Рекомендованою для роботи з дитиною є пісочна психотерапія.

ОСОБА_3 навчається в першому класі Спеціалізованого навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Лісова казка», відвідує розвиваючі гуртки.

Позивачка піклується про доньку, бере участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні: створює всі належні умови для проживання та розвитку дитини, займається її вихованням і забезпечує ОСОБА_3 усім необхідним.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. ст. 160 (ч.1), 161 (ч. 1) СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

За змістом ч. 1-3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з метою надання висновку про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю було встановлено, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю в квартирі АДРЕСА_3 . В квартирі створені сприятливі умови для виховання, навчання малолітньої дитини. Наявні всі зручності, холодне, гаряче водопостачання, відповідні функціональні меблі та техніка. Малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в 2-А класі СНВК «ДНЗ-ЗНЗ «Лісова казка» Святошинського району міста Києва. За інформацією навчального закладу, забирає та приводить дитину до школи мати ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 контакту зі школою не підтримує, успішністю доньки не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців громадянка ОСОБА_1 являється фізичною особою - підприємцем. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року стягнуто з громадянина ОСОБА_2 на користь громадянки ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1000,00 гривень щомісячно починаючи з 04 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києва станом на 10 березня 2023 року становила 41528 грн. 00 коп. Відповідно до наявних банківських квитанцій переказу коштів, наданих громадянином ОСОБА_2 він систематично перераховує кошти на рахунок матері ОСОБА_1 для утримання малолітньої дочки. Батько, громадянин ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . У своїх поясненнях, наданих до Служби, громадянин ОСОБА_2 зазначив, що наразі проживає за межами України та не заперечує проти визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 із матір`ю ОСОБА_1 , рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Враховуючи отримані дані зіСлужби в справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, а також відповідач не заперечує проти того, щоб їх спільна дитина проживала разом з матір`ю, керуючись інтересами дитини, вважає, що малолітній дитині краще проживати з матір`ю, однією родиною, що забезпечить найкращі інтереси дитини.

При цьому, зважаючи на те, що ОСОБА_2 , в розумінні ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов не подавався та не приймався до розгляду разом із первісним, викладені у відзиві вимоги відповідача не можуть бути розглянуті в межах вирішення по суті спору про місце проживання дитини.

Зазначене не є перешкодою для звернення ОСОБА_2 до суду із відповідним позовом на загальних підставах.

Розподіляючи судові витрати суд керуєтться положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст.ст.141, 157, 159, 160 СК України; ст. 29 ЦК України; ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі своєю матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_6 ) судовий збір, в розмірі 1073, 60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 14 травня 2024 року.

Суддя: