Провадження № 2-з/712/32/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі судді Стеценко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони Черкаській міській раді приймати рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та шляхом заборони Черкаській міській раді приймати рішення про надання у власність земельних ділянок по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

У обґрунтування заяви зазначає, що у провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Черкаська міська рада про скасування державної реєстрації земельних ділянок та про визначення порядку користування земельною ділянкою. Позивачу стало відомо, що відповідачами після відкриття провадження у справі вчиняються дії, спрямовані на унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому, а саме 04.04.2024 відповідачам Черкаською міською радою надано дозволи на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, тому позивач просить забезпечити позов.

Розглядаючи вказану заяву, суд виходить з такого.

У порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 площею 1131 кв.м.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заявником до заяви про забезпечення позову додано копії рішень Черкаської міської ради № 55-141, № 55-149 від 04.04.2024, відповідно до яких ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_6 площею 0,1000 га, ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 0,0133 га.

Оскільки виконання в майбутньому судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації земельних ділянок та про визначення порядку користування земельною ділянкою, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо стосується земельних ділянок по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Таким чином, суд вважає, що вжиті заходи забезпечення позову відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом майбутньої позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів (така позиція викладена у постанові ВС від 09.06.2023 у справі № 37з-23).

Враховуючи те, що позивачем у справі подано позов щодо визначення порядку користування земельними ділянками по АДРЕСА_7 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , з метою захисту порушених прав та інтересів позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги про забезпечення позову шляхом заборони Черкаській міській раді приймати рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Щодо вимоги позивача про забезпечення позову шляхом заборони Черкаській міській раді приймати рішення про надання у власність земельних ділянок по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , суд вважає, що у цій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки ця вимога є передчасною.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Черкаській міській раді приймати рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Примірник ухвали про забезпечення позову направити Черкаській міській раді для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення Черкаському апеляційному суду.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: О.С. Стеценко