справа № 197/1389/23
провадження № 2/197/261/24
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Шевченко О.В.,

за участі:

секретаря судового засідання: Слобідської Л.О.,

розглянувши у приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

Позивач 16.11.2023 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 37915,09 грн, з яких:

-17018,75 грн заборгованість за тілом кредиту;

-4172,09 грн заборгованість за процентами;

-13888,93 грн заборгованість за комісією;

-605,49 грн 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 29.07.2021 по 23.02.2022;

-2229,83 грн інфляційні втрати за період з 29.07.2021 по 23.02.2022.

Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтуванні позову позивач зазначає, що 24.02.2020 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «РВС Банк» було підписано заяву-договір № 0051608 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір).

За умовами заяви відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у розмірі 25252,53 грн, строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка 18 % річних, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту 1 % від наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 5 % від суми наданого кредиту.

29.07.2021 між Акціонерним товариством «РВС Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги 29072021/1.

Згідно з додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за заявою-договором № 0051608 від 24.02.2020 на загальну суму 37415,70 грн.

Станом на 13.11.2023 заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Паріс» становить 35079,77 грн, з яких:

-17018,75 грн заборгованість за тілом кредиту;

-4172,09 грн заборгованість за процентами;

-13888,93 грн заборгованість за комісією.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання в сумі 35079,77 грн, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України та п 7.7.2.17 публічної пропозиції, позивачем нараховано:

-605,49 грн за користування грошовими коштами за період з 29.07.2021 по 23.02.2022;

-2229,83 грн інфляційних втрат за період з 29.07.2021 по 23.02.2022.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 37915,09 грн, з яких:

-35079,77 грн борг за кредитом;

-605,49 грн відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України;

-2229,83 грн інфляційні втрати.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 30.11.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін.

27.12.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить задовольнити позовні вимоги частково в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 21190,84 грн, з яких:

- 17018,75 грн заборгованість за тілом кредиту;

- 4172,09 грн заборгованість за відсотками;

- 365,76 грн 3 % річних;

- 1346,99 грн інфляційні втрати.

Всього на суму 22903,59 грн.

11.01.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому позивач не погоджується з доводами відповідача, на підставі яких він заперечує проти позову. Позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

22.02.2020 ОСОБА_1 підписала заяву-договір № 0051608 від 24.02.2020 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Згідно з цією заявою, ОСОБА_1 просить АТ «РВС Банк» надати їй споживчий кредит шляхом перерахунку на картковий рахунок на наступних умовах: тип кредиту споживчий кредит, сума кредиту 25252,53 грн, строк дії кредиту 12 міс., процентна ставка, % річних 18, тип ставки фіксована, валюта кредиту гривня. Разова комісія при видачі кредиту 1 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 5 % від суми наданого кредиту.

Відповідно до заяви, заява-договір разом з публічною пропозицією і паспортом споживчого кредиту та графіком погашення складають договір про надання банківських послуг.

Згідно з паспортом споживчого кредиту, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

Відповідно до п. 1.10 публічної пропозиції акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка вступила в дію 24.01.2020 (далі публічна пропозиція), ця публічна пропозиція, тарифи банку а також оформлена клієнтом заява-договір з відповідними додатками до них є єдиний документ договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Тарифи банку, які діяли на момент укладення договору суду не надані.

Згідно з меморіальним ордером № 7056 від 24.02.2020, платник ОСОБА_1 , переказав на рахунок отримувача ОСОБА_1 , 25000,00 грн. Призначення платежу видача кредиту згідно кредитного договору № 0051608 від 24.02.2020.

Відповідно до меморіального ордеру № 7057 від 24.02.2020, платник ОСОБА_1 , переказав на рахунок отримувача ОСОБА_1 , 252,53 грн. Призначення платежу дисконт при видачі кредиту згідно кредитного договору № 0051608 від 24.02.2020.

Суду не надано виписку по особовому рахунку за 24.02.2020.

29.07.2021 між Акціонерним товариством «РВС Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 29072021/1.

Згідно з п. 3.1 договору, права вимоги за кредитним договором вважаються відступленими з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до акту прийому-передачі прав вимоги і документів до договору про відступлення права вимоги № 29072021/1 від 29.07.2021, право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс».

У Реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами до Договору № 29072021/1 про відступлення прав вимоги від 29.07.2021, зазначено ПІБ Боржника ОСОБА_1 , № договору 0051608, дата договору 24.02.2020, дата закінчення договору 31.12.2021, % ставка 18, загальна заборгованість 37415,70 грн, заборгованість за тілом кредиту 19354,68 грн, заборгованість за відсотками 4172,09 грн, комісії 13888,93 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості по боржнику ОСОБА_1 станом на 13.11.2023, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 0051608 від 24.02.2020 складає 35079,77 грн, з яких:

-17018,75 грн за тілом кредиту;

-4172,09 грн за процентами;

-13888,93 грн за комісією.

ІV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 N3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Приписами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як випливає зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ст. 95 ЦПК України).

Порядок засвідчення копій документів, станом на момент подання позивачем позовної заяви, був визначений п. 5.26 ДСТУ 4163:2020, відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Отже, копії Публічної пропозиції акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заяви-договору № 0051608 від 24.02.2020, додатку № 1 до заяви-договору № 0051608 від 24.02.2020, паспорта споживчого кредиту, договору про відступлення права вимоги № 29072021/1 від 29.07.2021, реєстру боржників, акту прийому-передачі прав вимоги і документів, опису документів, що передаються до договору про відступлення права вимоги, меморіальних ордерів № 7056 від 24.02.2020, № 7057 від 24.02.2020, виписки по особовому рахунку за період з 29.07.2021 по 29.07.2021 не відповідають вказаним вимогам, оскільки не містять відповідних реквізитів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії., тобто є недопустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012.

Згідно зі ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно зі ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до п. 1.10 публічної пропозиції акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка вступила в дію 24.01.2020 (далі публічна пропозиція), ця публічна пропозиція, тарифи банку а також оформлена клієнтом заява-договір з відповідними додатками до них є єдиний документ договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Тарифи банку, які діяли на момент укладення договору суду не надані.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту.

Виписка по картковому рахунку за 24.02.2020 або її засвідчена копія суду не надані.

Посилання позивача на наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором, як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок, виписка по рахунку є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалася кредитна картка, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі № 216/1704/17.

Докази зарахування коштів на банківський рахунок, який належить відповідачу суду не надано.

Тарифи банку, які діяли на момент укладення договору суду не надані.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він не заперечує проти того, що він отримував грошові кошти у розмірі 25252,53 грн, визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами, 3 % річних та інфляційними втратами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в частині стягнення заборгованості за комісією слід відмовити.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Як встановлено п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022, прожитковий мінімум для працездатних осіб (з розрахунку на одну особу) становить 2684 грн з 01.01.2023.

Ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сторони не звільнені від сплати судового збору.

Ціна позову 37915,09 грн.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2684,00 грн.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 81, 141, 247, 263, 265, 280-282, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованість за кредитним договором № 0051608 від 24.02.2020 у розмірі 22903,59 грн, яка складається з:

-17018,75 грн заборгованість за тілом кредиту;

-4172,09 грн заборгованість за відсотками;

-365,76 грн 3 % річних;

-1346,99 грн інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77А, ідентифікаційний код юридичної особи: 38962392.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ О.В.ШЕВЧЕНКО