Справа № 210/5095/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сіденка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та удаваним, визнання недійсним заповіту, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Забуранна Анастасія Анатоліївна, Дзержинський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Гуц Юлія Володимирівна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолова В.М. перебувала вказана цивільна справа, яка розглядалася за правилами загального позовного провадження.

У зв`язку із звільненням судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолова В.М. та відрахуванням зі штату суду, за результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду матеріали цивільної справи передано в провадження судді Сіденку С. І., який ухвалою від 22.05.2024 прийняв до розгляду цивільну справу, постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судовий розгляд справи по суті на 11.00 год. 22.07.2024 року у приміщенні суду.

Після судового засідання відповідач ОСОБА_4 подала до канцелярії суду заяву про відвід судді Сіденку С. І., яку мотивувала тим, що на початку липня вона подала заяву про ознайомлення зі справою. Суддя Сіденко в грубій формі вигнав її.

Також представник відповідача ОСОБА_5 після судового засідання подав заяву про відвід судді Сіденку С. І., яку мотивував тим, що суддя проявив зневагу до правосуддя змусив чекати, проявив дискримінацію до ОСОБА_2 .

Дослідивши вказані заяви, суд дійшов таких висновків.

За змістом частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави для відводу (самовідводу) судді закріплені у статті 36 ЦПК України, за змістом пункту п`ятого частини першої якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (частина 3 статті 39 ЦПК України).

Відводи судді заявлені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по суті мотивовані незгодою з процесуальними діями судді під час розгляду справи. Особами які заявили відводи не доведено обставин, на які вони посилаються.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Виходячи з наведених у заявах підстав, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених відводів, доводи яких непідтверджені, а тому відсутні обставини, які б викликали сумніви у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді справи.

Так, наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що головуючий суддя Сіденко С. І. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Дана цивільна справа призначена до судового розгляду у приміщенні суду на 10.00 год. 13 вересня 2024 року.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованими відводи, заявлені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 головуючому судді Сіденку Сергію Івановичу.

Вирішення питання про відвід судді Сіденку Сергію Івановичу передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначення якого провести у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України.

Суддя Сіденко С. І.