Номер провадження: 22-ц/813/6420/24
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

19.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Стахової Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2024 року,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив:

17 червня 2024 року Київський районний суд м.Одеси ухвалив у зазначеній справі судове рішення, на яке 02 липня 2024 року Головного управління Державної міграційної служби України за допомогою поштового зв`язку звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Апеляційна скарга підписана представником скаржника Головного управління Державної міграційної служби України Білоконь Н.О. На підтвердження повноважень діяти від імені скаржника до апеляційної скарги також надано довіреність.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною першою статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Відповідно до змін, унесених до ЦПК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року № 390-IX, розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)».

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії, як «самопредставництво» і «представництво». Для визнання особи такою, яка діє в порядку самопредставництва, потрібно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 9901/39/20 (провадження № 11-137заі20) та в постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 753/14971/18 (провадження № 61-14183св21).

Реалізація права на звернення зі скаргою є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що з урахуванням положень статті 58 ЦПК України для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, треба, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Проте, до апеляційної скарги не надано документів які підтверджують, що ОСОБА_2 , має право представляти інтереси Головного управління Державної міграційної служби України та діяти в порядку самопредставництва саме останнього.

Тому, скаржнику потрібно надати до апеляційного суду документи, які відповідно до правил частини четвертої статті 58 ЦПК України, підтверджували право подання ОСОБА_2 апеляційної скарги від імені Головного управління Державної міграційної служби України в порядку самопредставництва, як особи, повноваження якої визначені установчими документами, (посадова інструкція посадової особи, положення юридичного відділу, наказ про прийняття на роботу тощо).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2024 року залишити без руху, запропонувавши скаржнику протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, що зазначені в тексті цієї ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що якщо в зазначений строк недоліки апеляційної скарги не будуть виправлені, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Стахова