Справа № 752/2812/24
Провадження № 2/752/3468/24
У Х В А Л А

17 липня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Хоменко В.С.,

за участю секретаря Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - Різника Ігоря Анатолійовича про закриття провадження відносно ОСОБА_1 та стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою судді від 06.02.2024 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін.

06.03.2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Різника І.А. надійшло клопотання у формі відзиву на позовну заяву, в якому останній просить закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю предмета спору в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , через відмову останнього від прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 та стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 15 000,00 грн судових витрат, понесених на оплату адвоката.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом заявленого АТ «Креді Агріколь Банк» позову є його вимоги як кредитора до спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_1 боржника ОСОБА_4 за комплексним договором № 1/4151012 (кредиту та застави) про стягнення боргу пропорційно розміру частки отриманого в спадщину майна.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Частиною 2 ст. 1274 ЦК України встановлено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належне останньому майно та Шостою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 103/2023 року.

Відповідач ОСОБА_6 , який є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , 02.06.2023 року подав до Шостої київської державної нотаріальної контори заяву про відмову від належної йому частки спадкового майна на користь дружини померлого ОСОБА_7 .

Отже, судом встановлено, що між сторонам в справі АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_8 відсутні спірні правовідносини, оскільки останній у встановленому законом порядку та до дня пред`явлення до суду позивачем вказаного позову, звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Доказів відкликання протягом строку, встановленого для її прийняття відмови ОСОБА_1 від прийняття спадщини матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи, що між сторонами АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_8 відсутній предмет спору, суд вважає за необхідне задовольнити в цій частині клопотання представника відповідача ОСОБА_1 та провадження у вказаній цивільній справі в частині позовних вимог до останнього - закрити з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представником відповідача ОСОБА_1 , поряд із вимогою про закриття провадження у відзиві на вказану позовну заяву заявлено також про стягнення з позивача 15 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч. ч. 4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Однак, надані представником відповідача, самі по собі, лише ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1073542 від 01.03.2024 року та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 341 від 28.04.2009 року, не підтверджують склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, а тому, в зв`язку з відсутністю документального підтвердження витрат на правову допомогу та розрахунку таких витрат, правових підстав для стягнення з АТ «Креді Агріколь Банк» на користь ОСОБА_1 15 000,00 грн в якості витрат на адвоката, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 137, 255 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - Різника Ігоря Анатолійовича про закриття провадження відносно ОСОБА_1 та стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Провадження в справі № 752/2812/24 в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - закрити.

У стягненні з Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на користь ОСОБА_1 15 000,00 грн судових витрат - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя Хоменко В.С.