РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місце знаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5-Б, треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, місце знаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд.112, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, місце знаходження: м. Запоріжжя, бул. Вінтера, буд.26 офіс1.11, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

30.04.2024р. позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з вказаним позовом, який мотивує тим, що 07.01.2022р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, реєстровий №503, про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №-96606 від 15.07.2021р. в загальній сумі 17 780,00грн. Вважає цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки в порушення вимог чинного законодавства виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально, без первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт виникнення та безспірність заборгованості, без доказів отримання нею вимоги кредитора про усунення порушень зобов`язання. Просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01.05.2024р. матеріали позовної заяви передано на розгляд до Хортицького районного суду м.Запоріжжя за підсудністю.

11.06.2024р. матеріали позовної заяви надійшли до Хортицького районного суду м.Запоріжжя.

Ухвалою суду від 12.06.2024р. за даним позовом відкрито спрощене позовне провадження і призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні.

02.07.2024р. до суду від представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що доводи позивачки про те, що приватний нотаріус не вправі був вчиняти виконавчий напис на оригіналі договору, який не був нотаріально посвідчений, є безпідставними. Для одержання виконавчого напису нотаріусу надаються такі документи, як оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані нотаріусу усі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Зазначена в оспорюваному виконавчому написі заборгованість є безспірною, оскільки позивачка в своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Крім того, позивачка не надала будь-яких доказів, які б свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі, що б підтверджувало відсутність підстав для вчинення виконавчого напису. Також ТОВ «Вердикт Капітал» набув усіх прав та обов`язків кредитора у договірних відносинах з позивачкою на підставі договору відступлення прав вимоги і правомірно звернувся до нотаріуса за заявою про вчинення виконавчого напису. На момент вчинення виконавчого напису кредитний договір сторонами не оспорювався та був чинним. Таким чином, оскільки факт заборгованості позивачки за кредитним договором є безспірним, то приватний нотаріус Івано-Франківського МНО Личук Т.В. відповідно до ст.18 ЦК України вчинив 07.01.2022р. виконавчий напис №503. Вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинено відповідно до встановленого законом порядку, підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню, немає. Просить в позові відмовити.

Крім того, 02.07.2024р. до суду від представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому він просить відмовити позивачці у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки належними та допустимими доказами понесення витрат на надання правової допомоги є договір про надання правової допомоги, акт здачі-приймання наданих послуг та квитанція до прибуткового касового ордера про сплату адвокату винагороди. Позивачка не надала жодного документу, який би свідчив про сплату правничих послуг. Крім цього, заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00грн. не відповідають критерію їх реальності, розумності та необхідності.

10.07.2024р. до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшло заперечення на клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому вона зазначила, що до позовної заяви додані всі необхідні докази на підтвердження надання правничої допомоги, зокрема, договір про надання юридичних послуг від 25.04.2024р., акт наданих послуг за цим договором та квитанція від 25.04.2024р. про сплату коштів в розмірі 10 000,00грн. Крім того, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплату) та його сплати, підстави зміни його розміру, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги за домовленістю між адвокатом та клієнтом. Вважає, що витрати на правничу допомогу повинні бути стягнуті в повному обсязі.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та/чи її представники не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просять його задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. та приватний виконавець ВОЗО Проценко А.Ю. в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, письмових пояснень на позов не подали.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третіх осіб.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 07.01.2022р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, реєстровий №503, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал», який є правонаступником ТОВ «Інкасо Фінанс» на підставі Договору факторингу №23-06/20 від 23.06.2020р., заборгованості за кредитним договором №-96606 від 15.07.2021р. за період з 15.07.2021р. по 03.12.2021р. в загальній сумі 17 780,грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 3000,00грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією 14 280,00грн., плати за вчинення виконавчого напису 500,00грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. від 07.02.2022р. відкрито виконавче провадження ВП №68503945 з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. від 21.11.2023р. накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Так, згідно з ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться в Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Згідно з п.1.1 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з п.2.2 глави 16 Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Згідно з п.3.1 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, було затверджено постановою КМУ №1172 від 29.06.1999р.

Згідно з п.1 Переліку для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою КМУ №622 від 26.11.2014р. (набрала чинності 10.12.2014р.) цей Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. (справа №826/20084/14), яка набрала законної сили з 22.02.2017р., постанова КМУ №662 від 26.11.2014р. визнана незаконною та нечинною з моменту прийняття.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Безспірною є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі (постанова Верховного Суду від 05.03.2018р. у справі № 756/11960/15-ц).

З урахуванням приписів ст.15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В цій справі суд встановив, що при вчиненні 07.01.2022р. виконавчого напису приватний нотаріус Івано-Франківського МНО Личук Т.В. керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Однак вказаний Перелік документів у редакції, чинній станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів у простій письмовій формі, оскільки п.2 Переліку документів з 22.02.2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови суду.

В матеріалах цієї справи відсутній кредитний договір, укладений між сторонами, який би був посвідчений нотаріально.

При цьому, представник відповідача у відзиві на позов заперечень з приводи форми укладання кредитного договору не виказував і факт його укладання без нотаріального посвідчення не оспорював.

Крім того, стягнуту за вказаним виконавчим написом нотаріуса заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки, по-перше, в матеріалах справи відсутні докази подання нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, а також підтвердження надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання, беручи до уваги, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику такої вимоги.

Жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо безспірності стягнутої з позивачки ОСОБА_1 за виконавчим написом нотаріуса заборгованості на момент вчинення виконавчого напису, виконання інших вимог законодавства, що є необхідними для вчинення виконавчого напису, представник відповідача суду не подав і жодним чином позовні вимоги ОСОБА_1 не спростував.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Крім того, відповідно до ст.137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на правничу допомогу.

Вирішуючи це питання, суд виходить з того, що відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Так, здійснення позивачкою витрат на правничу допомогу в межах цієї справи підтверджується належними та допустимими доказами - копією Договору про надання юридичних послуг б/н від 25.04.2024р., Додатковою угодою № 1 до Договору від 25.04.2024р., ордером АЕ №1281583 від 26.04.2024р., копією акту наданих послуг від 25.04.2023р., копією квитанції від 25.04.2024р. про сплату коштів в розмірі 10 000,00грн.

Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

В даному випадку суд погоджується з доводами представника відповідача та приходить до висновку про те, що визначений позивачкою розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним із складністю справи, складністю та обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом.

Так, згідно з Актом б/н від 25.04.2024 адвокатом Морозовим В.Ю. надані позивачці ОСОБА_1 такі послуги, витрачений на них час та вартість: 1) консультація 1 година, 1000,00грн.; 2) розробка позовної заяви 4 години, 5000,00грн; 3) представництво в суді 5 годин, 3000,00грн., 4) обробка документів та аналіз чинного законодавства для подачі позовної заяви, транспортні витрати, витрати на канцтовари 6 годин, 1000,00грн., усього 10000,00грн..

Разом з тим, рівень складності справи не вимагав такого обсягу правничої допомоги. Зокрема, проведення консультації, аналіз чинного законодавства, складання позовної заяви з витрачанням вказаного в Акті часу та визначеної вартості, беручи до уваги кваліфікацію та досвід адвоката, не можна вважати достатньо обґрунтованими та пропорційними предмету спору, судова практика з вирішення якого є усталеною. Крім того, участі в судовому засіданні адвокат як представник позивачки не приймав.

Таким чином, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи, керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає необхідним зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачкою у зв`язку з розглядом цієї справи та стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00грн.

Керуючись ст.3,6,15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,137,141,258,259,263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 07.01.2022р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, реєстровий №503, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №-96606 від 15.07.2021р. в загальній сумі 17 780рн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місце знаходження: м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд.5-Б, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова

10.07.2024