Справа №638/2328/24
Провадження № 2-о/638/117/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Двойних А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту спільного проживання, наявності спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання дружини ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити факт наявності спільного побуту, взаємних прав та обов`язків між чоловіком ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_1 станом на дату смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що 22 листопада 2002 року вона одружилась з ОСОБА_2 про що в книзі реєстрації актів про одруження 22.11.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції зроблено запис №375. Зазначає що по дату смерті чоловіка шлюбні відносини між нами не переривались та не припинялись. ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 . 20 липня 2006 року було приватизовано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності на ім?я: ОСОБА_2 та членів його сім?ї ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . За вказаною адресою був зареєстрований чоловік заявниці ОСОБА_2 , проте вони разом з сином і чоловіком з дати одруження по дату смерті чоловіка фактично спільно мешкали за адресою: АДРЕСА_3 . (до 24 лютого 2022 року) та за адресою АДРЕСА_1 (з 24 лютого 2022 року по 07.03.2022 року).

За час спільного проживання здійснювали спільні покупки (фотокопії чеків додаються), спільно проводили час (копії фотографій додаються), весь час фактично мешкали разом однією сімє?ю за однією адресою, хоча й на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 були зареєстровані за різними адресами. ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою : Ізюмський район, м. Ізюм, траса Харків-Довжанський, в районі зупинки «Памятник» в період окупації Ізюмського р-ну, військовослужбовці рф вбили чоловіка заявниці ОСОБА_2 , якого вона згодом поховала в смт. Савинці Ізюмського району (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та копія Талону-повідомлення Єдиного обліку №2050 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію додаються).

З 13.05.2021 року по дату смерті ОСОБА_2 працював механіком гаража Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства (). Враховуючи що смерть чоловіка ОСОБА_2 настала в робочий час було проведено спеціальне розслідування нещасного випадку що стався 07 березня 2022 року в Ізюмському комунальному виробничому водопровідно-каналізаційному підприємстві. Згідно Акту розслідування від 06.09.2023 року нещасний випадок що стався 07 березня 2022 року з механіком гаража Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства ОСОБА_2 вважається таким, що пов?язаний з виробництвом про що складено Акт за формою Н-1/П (копія Акту за формою Н-1/П від 06.09.2023 року додається). Враховуючи зазначене та на підставі п.п.1 пункту 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов?язкове державне соціальна страхування» №1105-XIV у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім?ї виплачується одноразова допомога. Скористатись правом на зазначену допомогу, завниця вже тривалий час не має можливості, хоча відповідну заяву до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області вже подавала тричі (копії звернень до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області та відповідей додаються). Згідно відповіді від 05.12.2024 року вих..№556-42737/1-03/8-2000/24 для отримання одноразової допомоги необхідно надати рішення суду про встановлення факту що має юридичне значення, а саме що на момент смерті чоловіка вони спільно проживали за конкретною адресою, були пов?язані спільним побутом, мали взаємні права та обов?язки.

Встановити іншим способом факт спільного проживання з моїм чоловіком ОСОБА_2 на момент його смерті заявниця не має можливості окрім як шляхом звернення до суду.

В судове засідання заявник не з`явилась, її представник просила справу розглянути за їх відсутністю, заяву підтримала, просила встановити факт, що має юридичне значення.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 повідомила, що мешкає в сусідньому будинку від будинку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхнього спільного сина. Знає сім`ю з 2002 року, з моменту коли вони переїхали до своєї квартири за адресою: АДРЕСА_3 та робили там ремонт. Зазначає, що сім`я мешкала разом, вели спільний побут. З початком повномасштабного вторгнення рф переїхали у більш безпечне місце за адресою: АДРЕСА_1 , однак шлюбні відносини не припинила та продовжували мешкати однією сім`єю та вести спільний побут.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що є давнім товаришем ОСОБА_2 ще з дитинства, оскільки мешкали неподалік один від одного за адресою: АДРЕСА_1 . З ОСОБА_1 познайомився у 2002 році, коли вона вийшла заміж за ОСОБА_2 . Зазначає, що незважаючи на переїзд сім`ї ОСОБА_6 в іншу квартиру, ОСОБА_2 часто приїжджав до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , тож вони продовжували своє спілкування. З початком повномасштабного вторгнення рф повернулись до будинку батьків ОСОБА_2 Підкреслив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 продовжували шлюбні відносини, вели спільний побут та мешкали разом до смерті ОСОБА_2 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2000 року, оскільки працювали на одному підприємстві та спілкувалися поза межами роботи. До повномасштабного вторгнення сім`я ОСОБА_6 мешкала за адресою: АДРЕСА_3 із сином ОСОБА_8 . Однак після початку збройної агресії рф переїхали до батьків ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , звідки продовжували ходити на роботу. Зазначила, що шлюбні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 продовжувались до моменту смерті ОСОБА_2 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що він знає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як подружжя з 2020 року, оскільки працювали разом. Зазначив, що неодноразово бачив як вони разом приходять на роботу та ідуть додому. Окрім цього він разом з ОСОБА_10 не один раз заїжджали до нього додому за адресою: АДРЕСА_3 за його паспортом (коли він йому був терміново потрібен посеред робочого дня). Жодної інформації про припинення шлюбних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 він не володів.

Суд, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

22 листопада 2002 року ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_2 про що в книзі реєстрації актів про одруження 22.11.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції зроблено запис №375 (копія свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 ).

ІНФОРМАЦІЯ_4 було приватизовано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності на ім?я: ОСОБА_2 та членів його сім?ї ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (копія Свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 2006 року та копія витягу про реєстрацію права власності не нерухоме майно №13902682 від 16.032007 року). За вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_2 .

За час спільного проживання здійснювали спільні покупки (фотокопії чеків додаються), спільно проводили час (копії фотографій додаються), весь час фактично мешкали разом однією сімє?ю за однією адресою, хоча й на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 були зареєстровані за різними адресами.

ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою : Ізюмський район, м. Ізюм, траса Харків-Довжанський, в районі зупинки «Памятник» в період окупації Ізюмського р-ну, військовослужбовці рф вбили чоловіка заявниці ОСОБА_2 , якого вона згодом поховала в смт. Савинці Ізюмського району (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та копія Талону-повідомлення Єдиного обліку №2050 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію).

З 13.05.2021 року по дату смерті ОСОБА_2 працював механіком гаража Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства (). Враховуючи що смерть чоловіка ОСОБА_2 настала в робочий час було проведено спеціальне розслідування нещасного випадку що стався 07 березня 2022 року в Ізюмському комунальному виробничому водопровідно-каналізаційному підприємстві.

Згідно Акту розслідування від 06.09.2023 року нещасний випадок що стався 07 березня 2022 року з механіком гаража Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства ОСОБА_2 вважається таким, що пов?язаний з виробництвом про що складено Акт за формою Н-1/П (копія Акту за формою Н-1/П від 06.09.2023 року додається).

Враховуючи зазначене та на підставі п.п.1 пункту 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов?язкове державне соціальна страхування» №1105-XIV у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім?ї виплачується одноразова допомога.

Згідно відповіді від 05.12.2024 року вих..№556-42737/1-03/8-2000/24 для отримання одноразової допомоги необхідно надати рішення суду про встановлення факту що має юридичне значення, а саме що на момент смерті чоловіка вони спільно проживали за конкретною адресою, були пов?язані спільним побутом, мали взаємні права та обов?язки.

Щодо спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_10 з дати одруження (22 листопада 2002 року) по дату смерті (07.03.2022 року) встановлено наступне.

З 22 листопада 2002 року до 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 спільно мешкали за адресою АДРЕСА_3 ( згідно копії ДОВІДКИ відповідальної особи квартального комітету №11 ПРО СКЛАД СІМ?Ї або ЗАРЕЄСТРОВАНИХ У ЖИТЛОВОМУ ПРИМІЩЕННІ/БУДИНКУ ОСІБ).

З початком військової агресії та оголошенням воєнного стану, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 перемістились для тимчасового проживання в будинок батька ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 (згідно копія довідки голови квартального комітету №17 ПРО СКЛАД СІМ?І або ЗАРЕЄСТРОВАНИХ У ЖИТЛОВОМУ ПРИМІЩЕННІ/БУДИНКУ ОСІБ), за зазначеною адресою мешкання з 24 лютого 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 яке є днем смерті ОСОБА_2 . .

Після смерті ОСОБА_10 . ОСОБА_1 здійснила його поховання (копії чеків про оплату витрат додаються) та прийняла спадщину (копія свідоцтва про право на спадщину за законом додається).

Разом із цим, свідки, допитані у судовому засіданні, підтвердили, що заявник ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 та мали спільний побут, взаємні права та обов`язки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить виникнення особистих немайнових та майнових прав заявника.

У відповідності до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту спільного проживання, наявності спільного побуту, взаємних прав та обов`язків- задовольнити.

Встановити факт спільного проживання дружини ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт наявності спільного побуту, взаємних прав та обов`язків між чоловіком ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_1 станом на дату смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 22.07.2024 року.

Головуючий суддя: