Справа № 466/7516/24
Провадження № 2-о/466/271/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Климочко Павляк С.М.,

справа № 466/7516/24,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м.Львова в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

за участі заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника, адвоката Загвойської О.В.,-

заінтересованої особи ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

17.07.2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла в порядку окремого провадження заява адвоката Загвойської Оксани Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладення на нього обов`язків:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 200 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_2 переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з постраждалою особою ОСОБА_1 , строком на 6 місяців.

Свої вимоги мотивує тим, що перебуває з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зареєстрованому шлюбі, з яким вони разом проживають за адресою АДРЕСА_1 . На даний час він ніде не працевлаштований, веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями. Заявниця вже протягом тривалого часу потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_2 .

Його протиправна поведінка негативно впливає на її здоров`я та працездатність, окрім того, свідком такої поведінки є їх неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_2 правоохоронними органами неодноразово виносився терміновий заборонний припис, у зв`язку з тим, що останній застосовував до неї фізичне і психологічне насильство у присутності сина. Останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

За таких обставин заявник переконана у продовженні та повторного вчинення насильства з боку чоловіка, зазначає, що настання тяжких наслідків для її здоров`я та здоров`я її дитини є дуже високою, і тому звертається до суду із даною заявою.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги, викладені в заяві, надали аналогічні викладеним в ній пояснення та просили таку задовольнити. Крім того заявниця зазначила, що вона довго терпіла його приниження та фізичний і психологічний вплив на неї. однак вперше до поліції звернулася 15.06.2024 року. Зазаначає, що у даному випадку жодним чином не будуть порушені житлові права її чоловіка, оскільки він ніде не працює, відтак може переїхати у інший населений пункт , - за місцем реєстрації, де проживає його матір.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо обставин викладених в заяві, просив відмовити. Погодився з тим, що в сімї виникають конфлікти, він підвищує голос на дружину, фізичного насильства не застосовує. Часом вживає алкогольні напої та з цього приводу також виникають суперечки. До тепер вони проживають як сімя за однією адресою. Вважає, що відсутні підстави для ухвалення рішення на користь заявниці.

Заслухавши пояснення заявника її представника заявника, заінтересованої особи дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Положеннями ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що між заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 16.05.2003 р. у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 637. подружжя разом проживає більш як 20 років.

У шлюбі в подружжя народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Усі разом вони проживають у АДРЕСА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово зверталась із заявами до відділу поліції з приводу вчинення ОСОБА_2 відносно неї домашнього насильства, нанесення тілесних ушкоджень.

Як вбачається з постанови Шевченківського районного суду м.Львова справа №466/5369/24 від 21.05.2024 року, 01.05.2024 о 21.10год., ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 фізичного та психологічного характеру, а саме передавив горло, ображав словесним образами, чим завдав шкоди фізичному та психологічному здоров`ю.

За цих обставин, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 170 (сто сімдесят гривень) в доход держави.

Окрім цього, згідно постанови Шевченківського районного суду м.Львова справа №466/5020/24 від 26.06.2024 року, ОСОБА_2 - 16.04.2024 близько 14 год. 40 хв. перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння за місцем проживання на АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, що відбувалося в присутності дитини ОСОБА_3 , а також щодо нього. В результаті чого, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та оштрафовано його на 15 /п`ятнадцять/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривні в доход держави.

Окрім цього, згідно постанови Шевченківського районного суду м.Львова справа №466/4903/24 від 26.06.2024 року, ОСОБА_2 , стосовно якого 16.04.2024 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №313831 про зобов`язання залишити місце проживання/перебування/ постраждалої особи, не виконав його, оскільки з`явився 22.04.2024 близько 20 год. 23 хв. за адресою проживання постраждалої особи, а саме: АДРЕСА_1 . В результаті, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та оштрафовано його на 10 /десять/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривні в доход держави.

Окрім цього, згідно постанови Шевченківського районного суду м.Львова справа №466/4902/24 від 26.06.2024 року, ОСОБА_2 , стосовно якого 16.04.2024 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №428304 про зобов`язання залишити місце проживання/перебування/ постраждалої особи, не виконав його, оскільки з`явився 22.04.2024 близько 20 год. 23 хв. за адресою проживання постраждалого ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 . В результаті, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та оштрафовано його на 10 /десять/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривні в доход держави.

Окрім цього, за обставин, викладених в постанові Шевченківського районного суду м.Львова справа №466/7073/24 від 17.07.2024 року, 12.06.2024 близько 19:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 , повторно протягом року ображав нецензурними словами та штовхав свою дружину ОСОБА_1 , вчинивши психологічне домашнє насильство. В результаті, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680,00 грн. (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок) в дохід держави.

Окрім цього, а обставин, викладених в постанові Шевченківського районного суду м.Львова справа №466/7074/24 від 17.07.2024 року, 12.06.2024 близько 19:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 , стосовно якого 10.04.2024 винесено терміновий заборонний припис серії АА 393082 про зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, не виконав його. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року. В результаті, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680,00 грн. (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок) в дохід держави.

Окрім цього, за обставин, викладених в постанові Шевченківського районного суду м.Львова справа №466/7075/24 від 17.07.2024 року, 12.06.2024 близько 19:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 , стосовно якого 10.04.2024 винесено терміновий заборонний припис серії АА 393081 про зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, не виконав його. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року. В результаті, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680,00 грн. (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок) в дохід держави.

Дані постанови не набрали законної сили. Однак, ОСОБА_2 повідомив суду, що він визнав вину та надень розгляду даної заяви сплатив усі штрафи, погодився з постановами.

Факти застосування до заявниці фізичного насильства ствердили і долученим консультативним висновком спеціаліста від 14.06.2024 р., згідно якого у ОСОБА_1 , виявлено: по внутрішній поверхні с/3 правого плеча наявні 3 синці (синьо-фіолетового кольору), болючі при пальпації. Активні рухи правої в /кінцівкою в повному обсязі, дещо болючі у крайніх положеннях. Кровопостачання та іннервація правої в/ кінцівки не порушені.

Також, як вбачається, з листа відділу «Служби у справах дітей» Шевченківського району Управління «Служби у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік у відділ «Служби у справах дітей» Шевченківського району, як дитину яка перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку із вчиненням домашнього (психологічного) насильства.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 в присутності неповнолітнього сина, є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення останнім подібних протиправних дій, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

За статтею 3 Європейської Конвенції Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати.

У рішенні Європейського Суду по справі Опуз проти Туреччини (Ориг V. Тигкеу, по. 33401/02, 09.06.2009) суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини. У своєму рішенні Суд підкреслив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також вказав, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їх реалізації.

Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника, у зв`язку з чим заява підлягає до задоволення в частині вимог щодо неї особисто.

При цьому суд враховує, що докази безпосереднього психологічного та фізичного впливу на заявницю наявні і долучені за період, починаючи з 16.04.2024 року та існують незначний час, заявник не надав достатніх доказів оцінки ризиків вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, а тому строк дії обмежувального припису має бути пропорційним і достатнім та визначається судом із урахуванням оцінки ризиків. З урахванням наведеного, суд вважає, що слід частково задовольнити вимоги.

Керуючись ст.2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис строком на 2 (два) місяці, яким:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяці;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 500 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяці;

- заборонити ОСОБА_2 переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з постраждалою особою ОСОБА_1 , строком на 2 (два) місяці.

В решті вимог відмовити.

Допустити рішення суду до негайного виконання.

Повідомити про прийняте рішення Відділ поліції № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області та Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя П. С. Невойт