Провадження № 2-о/161/365/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Перша Луцька державна нотаріальна контора Волинської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

31.05.2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_2 та після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у КСГП «Україна». З метою реалізації свого права на спадщину вона звернулася до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області із відповідною заявою, проте державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у сертифікаті про право на земельну частку (пай) прізвище спадкодавця зазначено як « ОСОБА_3 ». Зазначена обставина позбавляє її можливості реалізувати свої спадкові права. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 037974, видного 28.06.1996 року КСГП «Україна».

До початку судового засідання заявницею було подано до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 38).

Від заінтересованої особи - Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області до початку судового засідання на адресу суду також надійшла заява, в якій державний нотаріус просить розгляд справи проводити за її відсутності (а.с. 36).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Померлий ОСОБА_2 є рідним братом заявниці ОСОБА_1 . Дана обставина підтверджується рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2024 року в цивільній справі № 161/5014/24, яке 07.05.2024 року набрало законної сили (а.с. 19-21).

З метою реалізації свого права на спадщину заявниця звернулася до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 12).

Однак, 30.01.2024 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 211/02-31, в якій остання відмовила у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті її брата на земельну частку (пай) у КСГП «Україна», площею 4,13 га в умовних кадастрових гектарах (а.с. 13-16).

Вищевказана відмова була вмотивована розбіжністю написання прізвища спадкодавця у його свідоцтві про смерть та у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 037974, видного 28.06.1996 року КСГП «Україна», яким посвідчується право власності на спадкове майно.

Вищевказана обставина стала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із даною заявою.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Як вбачається із сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 037974, видного 28.06.1996 року КСГП «Україна» с. Грабове Старовижівського р-ну Волинської обл., яким посвідчується право спадкодавця на земельну частку (пай) у КСГП «Україна», площею 4,13 га в умовних кадастрових гектарах зазначено як «ТрофИмчук» (а.с. 6).

Розбіжність у написанні прізвища брата ОСОБА_1 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була підставою розгляду цивільної справи № 168/743/14, за наслідками якої Старовижівським районним судом Волинської області було постановлено рішення про встановлення факту належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Грабове Старовижівського р-ну архівних довідок, виданих трудовим архівом Старовижівської районної ради на ім`я « ОСОБА_4 » за вихідними номерами № НОМЕР_2 та № Т-2910131 від 03.09.2014 року (а.с. 13-16).

Той факт, що написання прізвища ОСОБА_2 в окремих випадках зазначалося як « ОСОБА_5 » також прослідковується й зі змісту рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2024 року в цивільній справі № 161/5014/24 (а.с. 19-21).

На переконання суду, розбіжність у написанні прізвища брата заявниці у правовстановлюючому документі виникла внаслідок його перекладу із рос. на українську мову.

При цьому, виправити розбіжність у вищевказаному документі в позасудовому порядку не виявляється можливим.

Встановлення належності правовстановлюючих документів має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення та породжує юридичні наслідки, від яких залежить реалізація свого права на спадщину після смерті брата.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Перша Луцька державна нотаріальна контора Волинської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77-81, 247, 263-265, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Перша Луцька державна нотаріальна контора Волинської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 037974, виданому 28.06.1996 року члену колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Грабову Старовижівського району Волинської області « ОСОБА_2 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Перша Луцька державна нотаріальна контора Волинської області, місце місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, Київський майдан, 13, .

Повний текст рішення складений 18 липня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська