КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024року місто Київ

справа №753/1675/24

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Кирилюк Г.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Лужецької О.Р., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року позивач ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість:

з оплати послуг з централізованого опалення у розмірі 26733,95 грн. за період з січня 2016 року по 01 грудня 2023 року;

з оплати послуг за постачання гарячої води у розмірі 18577,86 грн.за період з січня 2016 року по 01 грудня 2023 року;

інфляційну складову боргу у розмірі 11668,81 грн.за період з січня 2016 року по 23 лютого 2022 року;

3 % річних у розмірі 3393,52 грн. за період з січня 2016 року по 23 лютого 2022 року, а також судові витрати.

В обґрунтування вимог посилався на те, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії.

Вказував, що споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_2 є відповідач.

Зазначав, що відповідач з січня 2016 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та за отримані послуги з гарячого водопостачання, що обумовило виникнення заборгованості.

Посилаючись на те, що відповідач, в порушення норм діючого законодавства, не виконуєсвоїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за надані послуги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Також позивач відповідно до ст.625 ЦК України вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 березня 2024 року позов ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 26733,95 грн., заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 18577,86 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 11668,81 грн., 3% річних у розмірі 3393,52 грн. та судові витрати у розмірі 3028 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилався на те, що відповідач не була повідомлена про судовий розгляд належним чином, чим були порушені її права.

Вказував, що судом першої інстанції не було враховано, що більше половини суми нарахувань позивачем заявлено за межами трирічного строку позовної давності.

Вважає, що позовні вимоги позивача, які стосуються нарахувань, строк оплати яких настав до січня 2021 року задоволенню не підлягають в зв`язку із спливом позовної давності.

27 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від позивача ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував на те, що подана відповідачем заява про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності може бути застосована судом лише до частини заявлених позивачем позовних вимог за період з 01 січня 2016 року по 12 березня 2017 року.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи..

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року №198.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва від 22 листопада 2023 року №102835170 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована ОСОБА_1 з 24 травня 2005 року, а отже остання є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаною адресою.

Відповідно до розрахунку наданого ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ»» до позовної заяви, відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язанняпо оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язкуз чим у останньої утворилася заборгованість, яка станом на 01 грудня 2023року становить: 26733,95грн. - заборгованість зі сплати послуг з централізованого опалення, 18577,86грн. - заборгованість зі сплати послуг за гаряче водопостачання.

Частиною ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні хододною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачем наданих позивачем послуг з централізованого опалення та з постачання гарячої води за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2023 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглядав справу в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви було направлено відповідачу за адресою її місця реєстрації: АДРЕСА_3 . Однак конверти з зазначеними документами повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.28), що обмежило права відповідача подати як докази на обґрунтування своїх заперечень проти позову, так і заявупро застосування строку позовної давності.

Колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідача підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Представник відповідача, звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, вказував на те, що позивач ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернувся до суду з даним позов з пропуском строку позовної давності.

Перевіряючи доводи представника відповідача ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №200/11343/14-ц викладено правову позицію, згідно якої відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 року (заява № 14448/88, § 33).

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України продовжувалася.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

З урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не заперечував, що подана відповідачем ОСОБА_1 заява про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності може бути застосована лише до частини заявлених позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01 січня 2016 року по 12 березня 2017 року.

ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до відзиву на апеляційну скаргу надало розрахунки заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, з урахуванням заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що до вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 січня 2016 року по 11 березня 2017 року має бути застосовано наслідки пропуску строку позовної давності.

Відповідно до розрахунку суми боргу за послугу з центрального опалення за період з 12 березня 2017 року по 30 листопада 2023 року у відповідача наявна заборгованість за вказану послугу у розмірі 20340,53 грн.

Згідно розрахунку суми боргу за послугу з постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 30 листопада 2023 року у відповідача наявна заборгованість за вказану послугу у розмірі 15542,77 грн.

Вказані суми заборгованості підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період военного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, нені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

З розрахунків наданих позивачем вбачається, що ним здійснені нарахування 3% річнихта інфляційних втрат за період з січня 2016 року по 23 лютого 2022 року.

Так, розрахунок 3% річних проводиться за формулою: RPS=S*Q*V/D/100, де S - сума заборгованості, Q - кількість днів прострочки, V -3%, D - кількість днів у році, 100 - 100%.

Отже, з відповідача на користь ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» підлягають стягненню 3% річних в розмірі 1756,84 грн. за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022року.

Розрахунок інфляційних втрат обчислюється за такою формулою: IV=(S*I/ 100 - S) *Q/DM, де S- сума заборгованості, I - індекс інфляції, Q - кількість днів прострочки, DM - кількість днів у місяці, 100 - 100%.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 6265,86 грн. за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року.

А відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ».

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути пропорційно до задоволених вимог: з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2201,96 грн., а з ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на користь відповідача - 1238,60 грн.за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», місцезнаходження: місто Київ, вул. Гната Хоткевича, 20, заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 20340 грн. 53 коп., за послуги з постачання гарячої води - 15542 грн. 77 коп., 3% річних у розмірі 1756 грн. 84 коп., інфляційні втрати у розмірі 6265 грн. 86 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2201 грн. 96 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», місцезнаходження: місто Київ, вул. Гната Хоткевича, 20, на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 1238 грн. 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: