Справа № 309/2890/24
Провадження № 2/309/719/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Ткач О.О.,

за участю секретаря судового засідання Данило І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хустської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хустської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка за життя залишила заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачці. Вона була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем на момент її смерті. Спадкове майно складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців немає. Вона вирішила оформити спадщину однак нотаріус їй повідомив про неможливість оформлення спадщини через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на будинок. У зв`язку з чим змушена звернутися до суду для захисту свого права.

Посилаючись на викладене просить суд визнати за нею право власності на: житловий будинок в АДРЕСА_1 .

У відзиві на позов Хустська міська рада просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що позивачем не доведено, що вона зверталася до нотаріуса для заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину. Не надано також доказів про звернення до Хустського ДПТІ для отримання інформації, щодо реєстрації свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало спадкодавцю. Вважає, що неможливість оформлення позивачкою спадкових прав у позасудовому порядку не доведена.

У судове засідання позивач не з`явилася, від представник позивача адвоката Довгій В.І. надійшла заяви про розгляд справи у відсутності позивача та його представника.

У судове засідання представник відповідача Хустської міської ради не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт від 26.01.2001 згідно якого усе своє майно заповіла своїй племінниці ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 проживала разом з спадкодавцем на момент смерті, що підтверджується довідкою Липчанського старостинського округу Хустської міської ради від 22.03.2024 №122/02-22 , а тому прийняла спадщину за нею у силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про право на спадщину за законом віл 06.09.1995 року спадкоємцем ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружина ОСОБА_2 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з жилого будинку в АДРЕСА_1 .

Також на замовлення попередніх власників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виготовлено технічний паспорт на спірний будинок, з якого зокрема вбачається, що такий побудовано у 1955 році.

Листом приватного нотаріуса Хустського РНО Рошинець Н.П. (документ названо Довідка) повідомлено позивача про те, що для оформлення спадкових прав на спадкове майно, житловий будинок слід надати оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Отже відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке фактично перейшло у власність спадкодавця ОСОБА_2 до прийняття вказаного вище Закону (у 1995 році), не є перешкодою для оформлення спадкових прав.

Щодо доводів відзиву про недоведеність неможливості оформлення позивачкою спадкових прав у позасудовому порядку, то з цього приводу суд зазначає наступне.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд вважає недоречними відповідні посилання відповідача у відзиві, оскільки позивачем надано письмову відповідь приватного нотаріуса Хустського РНО, яка фактично і є відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оформлення відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді листа/довідки, а не постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не змінює суті такого документу нотаріуса і зводиться до відмови заявнику у видачі свідоцтва.

Відтак звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування є ефективним засобом захисту прав позивача.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.02.2024 у справі № 201/1883/21.

Відтак оскільки спірний будинок збудований у встановленому порядку, спадкодавець була власником будинку згідно копії свідоцтва про право на спадщину, то такий будинок входить до складу спадщини за померлою ОСОБА_2 , однак відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок перешкоджає оформленню спадкових прав на нього у нотаріальному порядку, а отже такі права підлягають судовому захисту.

Враховуючи наведене та те, що позивач є спадкоємцем за заповітом за померлою ОСОБА_2 , спадщину за нею прийняла, інших спадкоємців за заповітом не встановлено, і має перешкоди щодо оформлення спадщини у нотаріальному порядку, то наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Судові витрати слід покласти на позивача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 142, 206, 258-259, 264-265 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла18.11.2005 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 22.07.2024 року.

Суддя Хустського

районного суду: Ткач О.О.