Номер провадження: 22-ц/813/6257/24
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Коновалової В.А. (суддя доповідач), Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою акціонерного товариства Укрсиббанк,

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 березня 2023 року,

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 06 березня 2023року позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнив частково.

Не погодившись з вказаним рішенням суду АТ Укрсиббанк звернулося з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

До апеляційної скарги додане клопотання в якому скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 16.03.2023 року складено повний текст оскаржуваного рішення. 14.04.2023 року АТ Укрсиббанк засобами поштового зв`язку направлено апеляційну скаргу. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.10.2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ Укрсиббанк закрито. 13.11.2023 року АТ Укрсиббанк звернулося з касаційною скаргою. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.05.2024 року закрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ Укрсиббанк. Зазначену ухвалу АТ Укрсиббанк отримано 29.05.2024 року в електронному кабінеті.

Колегія суддів вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства Укрсиббанк, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому за змістом частини 2 статті 358 ЦПК України поновлення апеляційним судом пропущеного строку можливе виключно у разі подання апеляційної скарги у межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Оскаржуване рішення суду ухвалено 06 березня 2023 року.

Останнім днем строку на подання апеляційної скарги є 05 квітня 2023 року.

Апеляційна скарга направлена до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку 28.06.2024 року, що підтверджується відомостями на конверті.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.10.2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ Укрсиббанк закрито у зв`язку з підписанням її особою, повноваження якої не підтверджені, що не позбавляє сторону права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до апеляційного суду з такою скаргою.

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник посилається на те, що 16.03.2023 року складено повний текст оскаржуваного рішення. 14.04.2023 року АТ Укрсиббанк засобами поштового зв`язку направлено апеляційну скаргу. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.10.2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ Укрсиббанк закрито. 13.11.2023 року АТ Укрсиббанк подано касаційну скаргу. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.05.2024 року закрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ Укрсиббанк. Зазначену ухвалу АТ Укрсиббанк отримано 29.05.2024 року в електронному кабінеті.

Питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Від заявника, який звернувся до суду зі спливом строку на оскарження судового рішення вимагається вказати конкретні обставини, які перешкодили можливості своєчасного звернення до суду у визначений законом строк, оскільки необґрунтоване поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваного рішення, скаржник повідомлений про розгляд справи та був залучений до участі в ній. Зазначені обставини для поновлення строку на апеляційне провадження, на думку колегії суддів, не можуть бути достатніми підставами як для поновлення строку на апеляційне оскарження, так і для визнання вказаної обставини непереборною, а отже, не буде виправдовувати втручання у принцип «res judikata».

Апеляційним судом береться до уваги, що за даних обставин скаржник не був позбавлений можливості подання апеляційної скарги повторно, після усунення обставин, які стали підставою для закриття апеляційного провадження.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку з часу отримання представником скаржника копії оскаржуваного рішення залежала виключно від волевиявлення скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

У разі подачі апеляційної скарги після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення дослідженню підлягають лише дві умови, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, а саме: а) чи подано апеляційну скаргу особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; б) чи пропущено строк на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2022 року в справі № 758/14460/15-ц (провадження № 61-12330св21) вказував, що «непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною».

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" не містить посилань на обставини непереборної сили, які зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду понад рік.

Посилання представника позивача як на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження на подання касаційної скарги до Верховного Суду не є обставиною, яка підтверджує факт настання непереборних обставин, що унеможливили повторне подання скаржником апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, після постановлення Одеським апеляційним судом ухвали про закриття апеляційного провадження.

Слід зазначити, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових меж, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Право на повторне подання апеляційної скарги та право на оскарження ухвали про закриття апеляційного провадження до суду касаційної інстанції є різними процесуальними правами за своєю суттю, вибір правозастосування якого належить до дискреції скаржника.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Враховуючи викладене, оскільки зазначені скаржником обставини не є поважними, не містить обставин непереборної сили, скаржнику було достаменно відомо про наявність оскаржуваного рішення, про наслідки його розгляду у суді апеляційної інстанції, з апеляційною скаргою повторно звернувся в червні 2024 року, отже з пропуском річного строку, тому у відповідності до вимог п. 2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 354, 358 ЦПК України, суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства Укрсиббанк, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 березня 2023 року, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді В.А. Коновалова

О.Ю. Карташов

Н.В. Стахова