Справа № 346/5255/23
Провадження № 2/346/247/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

18.09.2024р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Коломийської міської ради в якому просив визначити йому додатковий місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Принц Альберт, провінції Саскачеван, Канада, помер ОСОБА_5 , який на момент смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 . 01 березня 2023р. у Канаді було видано свідоцтво про смерть покійного, але, після виконання всіх формальностей, його прах разом з документами було доставлено до м. Коломия лише 20 червня 2023р. Здійснивши переклад отриманих документів на державну мову та провівши поховання сина, ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою нотаріуса йому було відмовлено, оскільки на момент звернення ним вже було пропущено шестимісячний термін для подачі даної заяви. За даних обставин, позивач вважає, що строк для прийняття спадщини був ним пропущений з поважних причин, а тому він заслуговує на визначення йому додаткового строку згідно положень ст. 1272 ЦК України.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2023 року відкрито загальне провадження у справі. Витребувано у приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Базюк Т.В. копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2024 року за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача Коломийську міську раду належним відповідачем - ОСОБА_4 .

03.04.2024р. представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Дикун І.В. подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що наведена ОСОБА_1 причина пропущення строку для прийняття спадщини, а саме смерть спадкодавця за кордоном та необізнаність про неї позивача, як спадкоємця, в розумінні закону не є поважною та не може бути єдиною достатньою підставою для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його сина ОСОБА_5 . В підтвердження своєї позиції посилався на практику Верховного Суду, виражену в постановах від 13.12.2018р. по справі №459/295/16-ц, від 06.06.2018р. по справі № 592/9058/17-ц, від 12.02.2018р. по справі № 592/656/15-ц, від 14.06.2022р. по справі № 346/3357/21

Ухвалою суду від 13.05.2024р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_5 позов підтримав та просив суд його задовольнити. Пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в Канаді помер його син, який разом з дружиною там працював. Майже відразу невістка зателефонувала та повідомила про його смерть. Він звертався до нотаріальної контори, але нотаріус йому усно повідомив, що для заведення спадкової справи необхідно дочекатися документів про смерть сина і лише після того звертатися з заявою про прийняття спадщини. Невістка привезла документи в червні 2023 року. Після цього 08 серпня 2023р. він знову звернувся до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив йому в прийнятті заяви вказавши на пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Також додав, що телефонував відповідачці та просив її надати документи раніше, але самостійно до консульських установ для отримання свідоцтва про смерть сина не звертався.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні також підтримав позовні вимоги на наполягав на їхньому задоволенні, зазначаючи, що ОСОБА_1 телефонував своїй невістці та просив надати йому документи про смерть сина, але їхнє виготовлення було тривалим, що в результаті призвело до звернення позивача до нотаріуса з запізненням. Вважає тривале виготовлення документів про смерть спадкодавця є поважною причиною пропуску спадкоємцем строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та вважав, що підстави для його задоволення відсутні. Вказав, що прах покійного сина позивача та документи про його смерть були доставлені в Україну в червні 2023 року та ОСОБА_1 мав ще достатньо часу аби в межах шестимісячного строку звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, заява до нотаріуса без поважних причин пропуску була подана лише в серпні 2023р., тобто через місяць після закінчення строку. З урахуванням наведеної ним у відзиві судової практики Верховного Суду в подібних справах, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, переклад якого на українську мову здійснено членом Асоціації перекладачів Саскачевану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 42 років помер ОСОБА_7 . Місце смерті - м. Принц Альберт, провінція Саскачеван, Канада. Дата реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата видачі свідоцтва 01 березня 2023 року. Переклад свідоцтва про смерть здійснено 12 червня 2023р.

Згідно листа начальника Управління «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради від 19.07.2023р. №1836/02.10-4, вбачається, що у реєстрі Коломийської територіальної громади, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 станом на 06.01.2023р. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

20 липня 2023 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Базюк Т.В. з заявою, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , після смерті якого залишилась спадщина, яка складається з: квартири АДРЕСА_2 та 1/5 частку квартири АДРЕСА_3 .

В даній заяві вказано, що ОСОБА_4 прийняла спадщину за законом, оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом з померлим на день його смерті за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім неї, спадкоємцями першої черги за законом також можуть бути: їхній спільний з спадкодавцем син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати спадкодавця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько спадкодавця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В заяві також зазначено, що факт смерті спадкодавця на час відкриття спадщини перевірено за свідоцтвом про смерть Дяківа Миколи, виданого м. Реджайна, Саскачеван, Канада 01 березня 2023 року, реєстраційний номер № НОМЕР_1 . Місце відкриття спадщини перевірено за повідомленням, виданим Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради 12.07.2023р. № 175/02.10-11 за яким в квартирі АДРЕСА_2 станом на 06.01.2023р. значаться зареєстрованими: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Факт наявності укладеного шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який був зареєстрований 22 липня 2017 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області підтверджується свідоцтвом про шлю серії НОМЕР_2 .

На підставі поданої ОСОБА_4 заяви, приватним нотаріусом Базюк Т.В. було заведено спадкову справу №37/2023 щодо майна померлого ОСОБА_5 , підтвердженням чого є Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73282503.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 20 липня 2023 року, сформованої приватним нотаріусом у зв`язку з відкриттям спадкової справи, за вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі наявність зареєстрованих заповітів від імені ОСОБА_5 не встановлено.

Зі змісту постанови приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Базюк Т.М. слідує, що 08.08.2023р. до вказаного нотаріуса звернувся батько померлого ОСОБА_5 ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з проханням прийняти від нього заяву про прийняття спадщини та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на все спадкове майно.

Перевіривши документи спадкової справи, нотаріус в своєму рішенні зазначила, що прийняти заяву про прийняття спадщини та видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 неможливо в зв`язку з тим, що спадкоємцем ОСОБА_1 пропущено встановлений ст.. 1270 ЦК України термін для прийняття спадщини у шість місяців з дня її відкриття. В зв`язку з цим, позивачу було відмовлено у прийнятті його заяви.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях; 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320 цс17 зазначено про те, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Звертаючись до суду позивач, в позовній заяві, як на поважність причини пропуску ним строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, посилався на те, що його син помер у м. Принц Альберт провінції Саскачеван, Канада, і його прах та документи про смерть були доставлені в Україну лише в червні 2023 року.

Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача посилався на постанови ВС по справам №459/295/16-ц, № 592/9058/17-ц, № 592/656/15-ц, № 346/3357/21, висновки Верховного Суду в яких зводяться до того, що проживання спадкодавця та спадкоємців в різних країнах, необізнаність спадкоємців про смерть спадкодавця, а також якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Суд погоджується з тим, що наведена представником відповідача практика Верховного Суду є релевантною з обставинами даної справи, а тому відхиляє як безпідставні доводи позивача про те, що смерть його сина в іншій країні була поважною причиною несвоєчасного його звернення до нотаріуса для прийняття спадщини.

Крім цього, суд бере до уваги, що незважаючи на те, що смерть спадкодавця мала місце за кордоном, про вказану подію ОСОБА_1 був повідомлений відразу своєю невісткою ОСОБА_4 . В судовому засіданні позивач вказані обставини своєї обізнаності про смерть сина не заперечував.

Що стосується посилань ОСОБА_5 на пізнє отримання документів про смерть сина та оформлення їхнього перекладу, що унеможливило ним здійснити подачу заяви про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку, суд виходить з наступного.

В постанові ВС від 16 серпня 2023 року по справі № 758/13293/18 позивач, оскаржуючи рішення першої та апеляційної інстанції про відмову у визначенні йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його матері, в касаційній скарзі посилався на те, що мати виховувала його одна, довго хворіла та у жовті 2017 року поїхала до Ізраїлю для проходження курсу лікування, де померла. Внаслідок смерті матері він тривалий час перебував у стресовому та депресивному стані. На той час йому щойно виповнилося 18 років, він перебував на території України під наглядом подруги матері та очікував на оформлення документів, оскільки є громадянином Ізраїлю та повинен був отримати посвідку на постійне проживання на території України як повнолітня особа. Його бабуся отримала свідоцтво про смерть матері 18 грудня 2017 року, апостиль на свідоцтві був проставлений 11 лютого 2018 року. З метою отримання свідоцтва про смерть матері він полетів до Ізраїлю 06 червня 2018 року та у зв`язку з труднощами у придбанні квитків повернувся до України 13 червня 2018 року, тобто після закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Врахувавши дані обставини, Верховний Суд вказав, що оскільки у спадкоємця існували перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, а саме тяжкий стресовий стан, спричинений втратою матері у 18-річому віці, необхідність отримання свідоцтва про смерть спадкодавця з апостилем, суди дійшли помилкового висновку про те, що відсутні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В контексті наведеної постанови, суд бере до уваги фактичні обставини даної справи та враховує, що смерть спадкодавця ОСОБА_5 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 та була зареєстрована 24 лютого 2023р., а свідоцтво про смерть видано в м. Реджайна, Саскачеван, Канада 01 березня 2023 року, реєстраційний номер № НОМЕР_1 .

Отже, враховуючи дату відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячний термін на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 закінчувався 06 липня 2023 року.

В позовній заяві вказано, що прах сина позивача із документами, після виконання всіх формальностей, було доставлено до міста Коломиї 20 червня 2023 року. Дана обставина не оспорювала ся сторонами.

Вказані обставини узгоджуються з відомостями про переклад свідоцтва про смерть ОСОБА_5 на українську мову, який було здійснено 12 червня 2023р. членом Асоціації Перекладачів Саскачевану, Канада ОСОБА_6 .

Отже, матеріалами справи та самим позивачем у позові було підтверджено, що всі необхідні документи для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 мав в наявності в двадцятих числах червня 2023р., а відтак в останнього залишалося ще близько двох тижнів для звернення до нотаріуса в межах шестимісячного строку після відкриття спадщини, встановленого ст.. 1270 ЦК України, сплив якого закінчувався лише 06 липня 2023р.

Позивач, в порушення вимог ст.. 12, 81 ЦПК України, не навів аргументів та не надав доказів неможливості свого звернення до нотаріальної контори саме у вказаний проміжок часу.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що наведені ОСОБА_1 обставини у вказаний період не могли бути пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог.

Крім цього, суд враховує, що довідавшись про смерть свого сина, ОСОБА_1 самостійно міг звернутися до Консульського відділу Посольства Канади в Україні з метою скорішого оформлення документів, однак таких дій не вчиняв, оскільки, як пояснив в судовому засіданні, очікував, що документи, підтверджуючі смерть його сина ОСОБА_1 , будуть оформлені невісткою відповідачем по справі, яка й привезла їх йому із Канади.

Згідно ч.1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Отже, дослідивши та оцінивши зібрані докази, а також перевіривши крізь призму об`єктивності та непереборності наведені позивачем причини пропущення строку на прийняття спадщини, суд прийшов до висновку, що в даній справі ОСОБА_1 не довів наявність в нього реальних та істотних перешкод на подання до нотаріальної контори заяви після смерті його сина в межах шестимісячного строку після відкриття спадщини.

В зв`язку з зазначеним, суд не вбачає правових підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, а тому вважає за необхідне в позові ОСОБА_1 відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.1216-1218, 1220, 1258-1262, 1269-1270, 1272 ЦК України. ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 220, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 липня 2024 року.

Суддя: Третьякова І. В.