Провадження № 22-ц/801/1636/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 рокуСправа № 127/13502/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Рибчинського В. П., Сопруна В. В.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 127/13502/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2024, ухвалене у складі судді Сичука М. М. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

22.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом (вх № 34757) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1128-9361 від 22.12.2022 в розмірі 64366,94 грн. з яких: 17955,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 46411,94 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.12.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (сredos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1128-9361. Кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. За умовами договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 18000,00 грн. зі строком кредитування 300 днів, базовий період 18 днів, зі сплатою промо ставки 0,25% в день, зниженої процентної ставки в розмірі 2,50 % в день та стандартної 3,00 % в день.

ОСОБА_1 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим порушує умови кредитного договору в результаті чого станом на 20.03.2024 у неї утворилась заборгованість в розмірі 138612,69 грн з яких: прострочена заборгованість за кредитом 17955,00 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 120657,69 грн. Кредитодавцем застосовано до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткове списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 74245,75 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2024 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1128-9361 від 22.12.2022 на загальну суму 35910,00 грн з яких: прострочена заборгованість за кредитом 17955,00 грн та 17955,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подано апеляційну скаргу (вх. № 6419 від 24.06.2024), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості та прийняти нове судове рішення про стягнення заборгованості по процентам в розмірі 64366,94 грн, з них : 17955 прострочена заборгованість за кредитом, 46411,94 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що позивачем нараховано заборгованість по процентам відповідно до п. 4.6, 10.1 договору, протягом строку, визначеному в п. 4.8 договору.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2024 та надано учасникам справи 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України.

Копію ухвали від 25.06.2024 отримано ОСОБА_1 29.06.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 354.

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подано апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2024 у справі з ціною позову 64366,94 грн, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302800 грн).

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з таких підстав.

У справі встановлено наступні обставини.

22.12.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1128-9361 за допомогою Веб-сайту (сredos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1128-9361. Кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. За умовами договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 18000,00 грн. зі строком кредитування 300 днів, базовий період складає 18 днів, зі сплатою промо ставки 0,25% в день, зниженої процентної ставки в розмірі 2,50 % в день та стандартної 3,00 % в день. Дата повернення кредиту 18.10.2023.

/а. с. 2 зворот 3, 11-16/.

Договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Правила відкриття кредитної лінії /а. с. 17-23/, Паспорт споживчого кредиту /а. с. 24-23/, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором /а. с. 26/ є невід`ємними частинами договору та разом з Договором про відкриття кредитної лінії (який також є невід`ємною частиною договору) складають єдиний договір.

ОСОБА_1 було перераховано кошти у розмірі 18000,00 грн за кредитним договором № 1128-9361 від 22.12.2022 на банківський рахунок позичальника з використанням вказаних ним реквізитів електронного платіжного засобу

/а. с. 10/.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за кредитним договором № 1128-9361 від 22.12.2022 станом на 20.03.2024 становить 138612,69 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом 17955,00 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 120657,69 грн.

/а. с. 2 зворот, 27-30/.

Позивачем частково здійснено списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 74245,75 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 54366,94 грн /а. с. 4 зворот/.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що доведеними є позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором № 1128-9361 від 22.12.2022 на загальну суму 35910,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 17955,00 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 17955,00 грн.

У задоволенні вимоги про стягнення 28456,94 грн (46411,94 17955 = 28456,94) простроченої заборгованості за нарахованими процентами судом відмовлено у зв`язку з їх явно завищеним розміром, невідповідності їх вимогам законодавства про захист прав споживачів та засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Висновок суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 28456,94 грн (46411,94 (розмір заявлених вимог) 17955 (розмір задоволених вимог) = 28456,94) зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, частина 4 статті 18 Закону не містить застереження щодо незастосування зазначених положень пункту 5 частини 3 цієї статті до умови договорів про надання споживчого кредиту.

Відповідно до частини п`ятої та сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ.

Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є поділ недійсних правочинів на нікчемні та оспорювані.

У ЦК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.

Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов).

Висновок суду першої інстанції про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим та суперечить положенням статті 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявляла зустрічних вимог про визнання кредитного договору недійсним в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

На указане суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кредитним договором за кожен день користування кредитом у розмірі 3 % (п. 4. 6 договору) є несправедливими.

Окрім цього, суд першої інстанції помилково послався на те, що у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частини третьої статті 509 та частини першої-другої статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити, оскільки предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості по кредиту та простроченим процентам, а не заборгованість по неустойці.

Суд першої інстанції зменшуючи розмір відсотків не зазначив якою нормою закону передбачено право суду зменшувати розмір нарахованих процентів погоджених між сторонами умовами кредитного договору, не взяв до уваги те, що предметом спору є вимоги про стягнення заборгованості по кредиту та простроченим процентам.

Виходячи із зазначеного вище, рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог підлягає скасуванню відповідно до пункту 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 28456,94 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Приймаючи постанову апеляційний суд виходить з наступного.

У відповідності до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції встановлено (в цій частині рішення суду не оскаржується), що 22.12.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1128-9361 за допомогою Веб-сайту (сredos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1128-9361. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А 2889 для підписання кредитного договору №1128-9361 від 22.12.2022 /а. с. 3, 11-16/.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнає укладення між сторонами кредитного договору, частково заявлені позовні вимоги в сумі 17955 грн (заборгованість за кредитом) та часткове виконання нею зобов`язань за кредитним договором (що позивачем не заперечується також в позовній заяві /а. с. 4/) /а. с. 31-32/.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина друга статті 82 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 9.01.2020 у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У справі встановлено, що умовами кредитного договору погоджено між сторонами розмір процентів за користування кредитом.

Відповідно до пункту 4.3 кредитного договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксований. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за Промо - ставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору (за весь строк кредитування) складає 180000 грн та включає в себе : суму кредиту та проценти за користування кредитом 162000 грн (пункт 4.10 договору).

Згідно пункту 4.6 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою : Стандартна процентна ставка становить 3,00 % (три цілих, нуль сотих відсотки(ів)) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).

Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику : 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 18.10.2023. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальником (пункт 4.8 договору).

Ураховуючи те, що відповідач не виконав умови договору № 1128-9361 від 22.12.2022 та не повернув кредит, позивачем нараховано проценти відповідно до пункту 4.6, 10.1 договору та в строк, передбачений пунктом 4.8 договору.

Відповідач під час укладення кредитного договору жодних заперечень щодо його умов не заявляла, будь-яких претензій щодо не проведення з нею переддоговірної роботи та незгоди з окремими пунктами цього договору або щодо нерозуміння нею окремих його частин не виказувала та в подальшому частково його виконувала.

Договір, укладений між сторонами у встановленому порядку недійсним не визнаний, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаного правочину.

У справі встановлено, що заборгованість за нарахованими процентами нараховувалась протягом 300 календарних днів включно по 17.10.2023 (в межах строку кредитування).

Розрахунок заборгованості наведений позивачем не спростований відповідачем, власного розрахунок не надано.

З огляду на зазначене, Вінницький апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зменшення розміру заборгованості за нарахованими процентами та відмови в стягненні 28456,94 грн (46411,94 17955 = 28456,94) простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог в апеляційному порядку не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Здійснюючи розподіл судових витрат, апеляційний суд враховує те, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн /а.с. 75/.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2024 в частині відмови в стягненні заборгованості за кредитним договором № 1128-9361 від 22.12.2022 в розмірі 28456 (двадцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят шість) гривень 94 копійки заборгованість за нарахованими процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1128-9361 від 22.12.2022 в розмірі 28456,94 прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. П. Рибчинський

В. В. Сопрун