Справа №522/6203/24-Е
Провадження №2/522/4491/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, у якій позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 суму матеріального збитку (шкоди) у розмірі 257 067,00 гривень та судові витрати.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2024 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвала суду від 23.04.2024 року разом із копією позовної заяви була направлена на адресу відповідача листом з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, та згідно сервісу перевірки статусу відстеження АТ «УКРПОШТА», відправлення вручене особисто.

14 червня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача, у якому заявник вказує на те, що не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі.

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про відкриття провадження був повідомлений належним чином а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст.. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.04.2024 року №375466550 (а.с.21).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.04.2024 року №375174252, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.3).

25 грудня 2023 року комісія у складі: ст. майстра ОСОБА_3 , майстра ОСОБА_4 та майстра ОСОБА_5 склали акт обстеження про те, що за виходом на місце за адресою: АДРЕСА_3 при візуальному обстеженні квартири АДРЕСА_4 , що розташована на 1-му поверсі двоповерхового будинку виявлено обвалення штукатурного шару стелі на площі до 14 кв.м.. Свіжих слідів замокання стелі та стін не виявлено. При обстеженні комунікацій в квартирі АДРЕСА_3 , що розташована поверхом вище протікання комунікацій не виявлено. Сантехнічні прилади в ванній кімнаті потребують зміни. На момент обстеження при користуванні сантехнічними приладами залиття квартири АДРЕСА_4 не відбувається. В кв.4 мешкає ОСОБА_2 .

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, системний аналіз норм чинного законодавства щодо відшкодування шкоди свідчить про те, що предметом доказування у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, є обставини щодо факту залиття квартири, особи-завдавача шкоди, причинного зв`язку між діями завдавача та наслідками у виді шкоди, вини завдавача шкоди у завданні збитків, розміру збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. №___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.».

Так, на підтвердження вини відповідача у залитті квартири, позивачем надано акт обстеження від 25.12.2023 року.

На думку суду, зазначений акт не відповідають вимогам, викладеним у Правилах з огляду на те, що він не містить прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності.

Акт також не містить інформації про характер залиття та його причини. Навпаки, з його змісту вбачається, що на момент обстеження свіжих слідів замокання на стелі та стінах не виявлено.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Проте, сам акт не містить підпису ні ОСОБА_6 ні ОСОБА_2 . Також, у ньому не міститься інформації про те, що будь-яка із осіб відмовилася від підписання такого акту.

Важливими вимогами, що висуваються до акту, є причина залиття та висновки комісії щодо вини особи, яка вчинила залиття.

Проте, з акту обстеження ТОВ «КК «ПОРТО-ФРАНКО» суд не може встановити ні причину залиття, ні вину ОСОБА_2 у вчиненні залиття з огляду на наступне.

Так, у акті зазначено наступне: «Сантехнічні прилади в ванній кімнаті потребують заміни»,

Тобто, з акту вбачається, що сантехнічні прилади потребують заміни, проте, у ньому не зазначено, що залиття сталося саме через їх несправність.

В акті також зазначено, що: «При обстеженні квартири АДРЕСА_3 , яка розташована поверхом вище, течі комунікацій не виявлено. На момент обстеження при користуванні сантехнічним обладнанням у квартирі АДРЕСА_3 , залиття квартири АДРЕСА_4 не відбується».

Виходячи з викладеного, якщо залиття й мало місце, суду не надано доказів того, що воно сталося з вини ОСОБА_2 , оскільки, актом підтверджено відсутність будь-яких пошкоджень сантехнічних систем.

26.02.2024 року було складно висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи від №12/24. З його змісту вбачається, на дослідження разом із заявою було надано: свідоцтво про право на спадщину, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, технічний паспорт квартири АДРЕСА_1 та акт обстеження ТОВ «КК «ПОРТО-ФРАНКО».

У ньому, зокрема, зазначено про те, що на підставі проведеного дослідження експертом зроблено висновки про те, шо технічний стан, наявність та характер пошкоджень оздоблювальних покриттів квартири за адресою: АДРЕСА_5 , вказує на залиття цієї квартири. Враховуючи характер та місцезнаходження пошкоджень, експертом зроблено висновок про те, що залиття могло відбутися з квартири АДРЕСА_3 .

Сам зміст експерта не містить причин залиття.

Окрім того, в ньому не зазначено, наслідки залиття, а зазначено лише про те, що: «основними ознаками пошкоджень від залиття можуть бути: плями (плями, розводи) жовтого (жовто-бурого) кольору на поверхні стін та стелі; жолоблення елементів столярних виробів; відшарування фарби, облицювальних матеріалів, шпалер».

У висновку експерта вказано, що таких висновків він дійшов на підставі акту обстеження ТОВ «КК «ПОРТО-ФРАНКО».

З висновку експерта вбачається, що обстеження квартири АДРЕСА_2 експертом не проводилося, що на думку суду робить неможливим встановлення причин залиття квартири АДРЕСА_4 , а також вини ОСОБА_2 у вчиненні залиття.

У висновку експерта також містяться фото квартири ОСОБА_2 , кольорова версія яких містяться у системі Електронний суд. З фото вбачається, що обвал штукатурного слою стелі стався по усій кімнаті. Проте, сліди замокання, в тому числі плями жовтого (жовто-бурого кольору) відсутні. Відсутні також сліди свіжого замокання. Суд також повторно зазначає про те, що у акті обстеження вказано, що свіжих слідів замокання не виявлено.

Зазначене не дозволяє суду дійти до висновку , що обвал штукатурного слою стелі стався через залиття.

Фактично підставою для застосування цивільно-правової відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного право порушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Частиною першою статті 12 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76,80 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, N 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Враховуючи те, що акт обстеження не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, не містить відомостей про осіб прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди та квартири, з вини якої сталося залиття; адреси таких квартир, їх поверх, форма власності; характер залиття та його причини, висновки комісії щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні залиття, а також підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , беручи до уваги той факт, що висновок експерта складено без обстеження експертом квартири АДРЕСА_2 , що на думку суду унеможливлює встановлення причин залиття та вини ОСОБА_2 у вчиненні залиття, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено та підписано 18 липня 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.

18.07.2024