УХВАЛА

15 липня 2024 року

місто Київ

справа № 453/1232/20

провадження № 61-9112ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 листопада 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Сколівської міської ради Львівської області, Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділ № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання недійсними технічної документації на об`єкти нерухомого майна, свідоцтва про право на спадщину та договору купівлі-продажу, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 листопада 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2024 року вказана касаційна скарга повернута заявникам на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України (провадження № 61-7009ск24).

У червні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 листопада 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року

Касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки подана до Верховного Суду 25 червня 2024 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, в якому заявники вказують, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки вперше касаційна скарга подана 14 травня 2024 року, тобто у межах тридцяти денного з дня складення повного тексту постанови апеляційного суду - 22 квітня 2024 року, повторно касаційна скарга подана у межах розумного строку з часу її повернення на підставі ухвали Верховного Суду від 17 травня 2024 року, яку отримано засобами поштового зв`язку 18 червня 2024 року.

Зважаючи на те, що у касаційній скарзі містяться докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, вважаю за можливе його поновити.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявницею в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі підпункту г пункту 2 та пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», вказують що є малозабезпеченою сім`єю та особами з інвалідністю.

До клопотання, заявниками додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, відповідно до яких ОСОБА_2 , зокрема до 3 кварталу 2023 року отримував соціальні виплати з відповідних бюджетів, водночас щодо ОСОБА_1 взагалі відсутні відомості про доходи у 2023 році.

Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас, долучені до клопотання відомості про майновий стан заявників не є достатніми (повними), оскільки такі докази не свідчать про відсутність інших джерел доходів, зокрема, одержання доходів від майна, наявність самого майна, що зумовлює обов`язок власника у його утримані, відкриття банківських рахунків (депозитних), тощо.

Серед іншого, до клопотання не додано доказів, що заявники отримують державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», а також, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є особами з інвалідністю.

Посилання заявників на те, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю є формальним без належного обґрунтування та змістовних міркувань.

Крім цього, передбачена статтею 8 Закону України «Про судовий збір» можливість звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком й застосовується, як правило, у виключних випадках.

За наведених обставин Верховний Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від сплати судового збору, тому відмовляє у задоволенні клопотання.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Заявники оскаржуються судові рішення, якими відмовлено в задоволенні позову про:

зобов`язання ОСОБА_3 повернути становище, котре існувало до порушення права, зокрема звільнення спільного заїзду і проходу, проходу до газового лічильника, спільних воріт і хвіртки до житлового будинку, розташованого на АДРЕСА_1 , і надання безперешкодного доступу до вказаного будинку по земельній ділянці без обмежень у користуванні та розпорядженні майном у спільній сумісній власності;

припинення дії, котра порушує права позивачів у користуванні вказаним спільним майном, визнавши недійсним технічний паспорт, виданий відповідачем КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на ім`я ОСОБА_3 та усю технічну документацію;

відшкодування моральної шкоди за позбавлення права на користування спільним майном;

визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_4 , а також технічного паспорта;

визнання недійсним договору купівлі-продажу спільних воріт і хвіртки, які належать ОСОБА_1 ;

визнання незаконними дій, рішень та бездіяльності посадових осіб Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, правонаступником якої є Сколівська міська рада Львівської області;

зобов`язання складення актів обстеження земельної ділянки за зазначеною адресою та надати довідку про спільний прохід і заїзд із господарської та земельно-кадастрової книги № 267 і про спільні ворота, хвіртку;

зобов`язання КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» виправити помилки, допущені у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за вказаною адресою та надати відповідний Витяг про державну реєстрацію цих об`єктів, скласти належно оформлений акт обстеження побутових умов.

Тобто заявники оскаржують судові рішення в частині семи вимог немайнового характеру та вимоги майнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи наведене, за подання касаційної скарги в частині немайнових вимог судовий збір належить сплатити в розмірі 11 771,20 грн (2 102,00 х 0,4 х 7 х 200 %).

Проте, враховуючи, що ні касаційна скарга, ні судові рішення першої та апеляційної інстанцій не містять інформації щодо розміру відшкодування моральної шкоди, для визначення ціни позову та відповідно розміру судового збору суду необхідні відомості щодо визначеного позивачами розміру відшкодування моральної шкоди.

З огляду на вказане вище, заявника необхідно повідомити суду ціну позову щодо відшкодування моральної шкоди та, у разі необхідності доплатити судовий збір відповідно до положень Закону України «Про судовий збір». За відсутності вказаних відомостей вирішення питання про відкриття касаційного провадження не вбачається можливим, оскільки суд не може встановити точну ціну позову.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 листопада 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 листопада 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 13 серпня 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара