ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 липня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/3328/23

Головуючий у першій інстанції Лобода Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/470/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Лободи Н.В. від 26 грудня 2023 року, місце ухвалення рішення - м.Бахмач, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000 грн., з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи від дня подання позову до суду та до досягнення повноліття. В обґрунтування вимог ОСОБА_1 вказувала, що сторони спору мають від шлюбу двох дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час проживають із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, і вказана обставина стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 22.11.2023 року і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією, відповідно до закону. У задоволенні іншої частини вимог позову - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. Рішення в частині стягнення аліментів допущено судом до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції від 26.12.2023 року, при цьому позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3 196 грн., починаючи від дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказують, що рішення суду першої інстанції від 26.12.2023 року є незаконним, і ухвалено судом першої інстанції із порушенням норм матеріального права. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що він офіційно працевлаштований, і має посадовий оклад у розмірі 7 000 грн. на місяць, при цьому, має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 2 833 грн., про що ним було зазначено у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 . На даний час, у зв`язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати у 2024 році, а саме, 7 100 грн., розмір заробітної плати відповідача, за його твердженнями, із відрахуванням обов`язкових податків та зборів, становить 5 715 грн. 50 коп., до виплати. Таким чином, з урахуванням ч.2 статті 70 Закону України Про виконавче провадження, із заробітної плати відповідача може бути утримано лише 50% відрахувань на аліменти, що становить: 5 715 грн. 50 коп. : 2 = 2 857 грн. 75 коп. Апелянт вказує, що позивачем не доведено необхідності стягнення аліментів в сумі 5 000 грн., при цьому, за доводами апелянта, суд першої інстанції помилково погодився із твердженням позивача про можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - 5 000 грн., при отриманні відповідачем доходу у розмірі 5 715 грн. 50 коп., не врахувавши норми Сімейного кодексу України, Закону України Про виконавче провадження, Закону України Про оплату праці. ОСОБА_2 зазначає, що він завжди піклувався про спільних дітей, завжди допомагатиме їх утримувати, проте, на даний час у нього відсутні інші доходи, які б дозволяли йому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. За даних обставин, враховуючи, що у 2024 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн., на підставі ч.2 статті 182 Сімейного кодексу України, апелянт просить зменшити розмір аліментів на користь позивача на утримання двох їх дітей, та визначивши розмір аліментів у розмірі 3 196 грн.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, без повідомлення (виклику) учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони даного спору належним чином повідомлялися про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі, та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 20.10.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Виконкомом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області за актовим записом №114 (а.с.4).

Сторони спору від шлюбу мають двох дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані та проживають разом із позивачем (а.с. 3, 5, 6, 7, 8, 12).

Відповідно до копії медичного висновку №7 від 20.03.2018 року, який дійсний до 10.02.2026 року, а також копії посвідчення серії НОМЕР_1 , дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною із інвалідністю (а.с.13, 14-15).

Згідно копії наказу №4/12-К від 13.12.2023 року, виданого ТОВ Київська проектно-будівна компанія, відповідач з 14.12.2023 року прийнятий на роботу у вказану компанію, на посаду маляра, із посадовим окладом 7 000 грн. (а.с.26).

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 26.12.2023 року, частково задовольняючи вимоги заявленого ОСОБА_1 позову про стягнення аліментів із відповідача на утримання дітей - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 22.11.2023 року, і до досягнення повноліття, суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які проживають із позивачем, та перебувають на її утриманні; при цьому, дочка сторін є дитиною із інвалідністю, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є чоловіком працездатного віку; щодо відповідача відсутні відомості про проблеми зі здоров`ям, які б перешкодили відповідачу працювати, та належним чином утримувати своїх дітей, а також відсутні відомості про інших дітей відповідача чи непрацездатних батьків відповідача. За даних обставин, оскільки обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, є безумовним, приймаючи до уваги встановлені судом першої інстанції обставини, з огляду на працездатний вік відповідача ОСОБА_2 , 1984 року народження, його можливість працювати та утримувати дітей, відсутність у нього інших утриманців, виходячи із прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а також положення статей: 180, 184 Сімейного кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на двох дітей у твердій грошовій сумі у заявленому позивачем розмірі - 5 000 грн., щомісячно. При цьому, суд першої інстанції не визнав такими, що свідчать про наявність підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі, доводи відповідача відносно того, що стягнення аліментів у сумі 5 000 грн. на двох дітей буде більшим, ніж 50% його заробітної плати, оскільки відповідної довідки про свою заробітну плату відповідач суду не надав, а розмір його посадового окладу - 7 000 грн., не свідчить про те, що відповідач отримує заробітну плату саме у такому розмірі, оскільки посадовий оклад є лише однією із складових заробітної плати. Що стосується вимог позову в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 26.12.2023 року зазначив, що врахування десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку у даному випадку не передбачено чинним законодавством, і застосовується при стягненні аліментів у відсотковому відношенні до усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, а не у твердій грошовій сумі, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог заявленого ОСОБА_1 позову у вказаній частині.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 відносно того, що рішення суду першої інстанції від 26.12.2023 року є незаконним, і ухвалено судом першої інстанції із порушенням норм матеріального права, не можуть бути підставою для зміни рішення суду першої інстанції від 26.12.2023 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що він офіційно працевлаштований, і має посадовий оклад у розмірі 7 000 грн. на місяць, при цьому, має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 2 833 грн., про що ним було зазначено у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 . На даний час, у зв`язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати у 2024 році, а саме, 7 100 грн., розмір заробітної плати відповідача, за його твердженнями, із відрахуванням обов`язкових податків та зборів, становить 5 715 грн. 50 коп., до виплати. Таким чином, з урахуванням ч.2 статті 70 Закону України Про виконавче провадження, із заробітної плати відповідача може бути утримано лише 50% відрахувань на аліменти, що становить: 5 715 грн. 50 коп. : 2 = 2 857 грн. 75 коп. Апелянт вказує, що позивачем не доведено необхідності стягнення аліментів в сумі 5 000 грн., при цьому, за доводами апелянта, суд першої інстанції помилково погодився із твердженням позивача про можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - 5 000 грн., при отриманні відповідачем доходу у розмірі 5 715 грн. 50 коп., не врахувавши норми Сімейного кодексу України, Закону України Про виконавче провадження, Закону України Про оплату праці. ОСОБА_2 зазначає, що він завжди піклувався про спільних дітей, завжди допомагатиме їх утримувати, проте, на даний час у нього відсутні інші доходи, які б дозволяли йому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. За даних обставин, враховуючи, що у 2024 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн., на підставі ч.2 статті 182 Сімейного кодексу України, апелянт просить зменшити розмір аліментів на користь позивача на утримання двох їх дітей, та визначивши розмір аліментів у розмірі 3 196 грн.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до п.1, п.2 статті 3 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини визначено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Частинами 2,3 статті 11 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У п.54 рішення Європейського Суду з прав людини від 07.12.2006 року №31111/04 у справі Хант проти України суд констатує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Олссон проти Швеції (№2) від 27.11.1992 року, Серія А, № 250, статті 35-36, п.90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 статті 150, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із положеннями ч.3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до приписів ч.1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 26.12.2023 року, частково задовольняючи вимоги заявленого ОСОБА_1 позову про стягнення аліментів із відповідача на утримання дітей - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 22.11.2023 року, і до досягнення повноліття, суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які проживають із позивачем, та перебувають на її утриманні; при цьому, дочка сторін є дитиною із інвалідністю, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є чоловіком працездатного віку; щодо відповідача відсутні відомості про проблеми зі здоров`ям, які б перешкодили відповідачу працювати, та належним чином утримувати своїх дітей, а також відсутні відомості про інших дітей відповідача чи непрацездатних батьків відповідача. За даних обставин, оскільки обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, є безумовним, приймаючи до уваги встановлені судом першої інстанції обставини, з огляду на працездатний вік відповідача ОСОБА_2 , 1984 року народження, його можливість працювати та утримувати дітей, відсутність у нього інших утриманців, виходячи із прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а також положення статей: 180, 184 Сімейного кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на двох дітей у твердій грошовій сумі у заявленому позивачем розмірі - 5 000 грн., щомісячно. При цьому, суд першої інстанції не визнав такими, що свідчать про наявність підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі, доводи відповідача відносно того, що стягнення аліментів у сумі 5 000 грн. на двох дітей буде більшим, ніж 50% його заробітної плати, оскільки відповідної довідки про свою заробітну плату відповідач суду не надав, а розмір його посадового окладу - 7 000 грн., не свідчить про те, що відповідач отримує заробітну плату саме у такому розмірі, оскільки посадовий оклад є лише однією із складових заробітної плати.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують обґрунтованості вищезазначеного висновку суду першої інстанції. Посилання ОСОБА_2 на ті обставини, що розмір стягнутих з нього судом першої інстанції алвментів на утримання двох дітей в сумі 5 000 грн. щомісячно, перевищує 50% щомісячного доходу відповідача, і максимальна сума аліментів, яку він може сплачувати, становить 3 196 грн., не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом. Оскільки, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, на підтвердження свого майнового стану, стану здоров`я, розміру отримуваних доходів, наявності об`єктивних перешкод щодо отримання відповідачем постійного доходу, який забезпечив би належне виконання відповідачем свого обов`язку щодо утримання та забезпечення відповідних умов для розвитку двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має статус дитини із інвалідністю, та потребує особливого догляду та піклування.

Відповідно до приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно копії медичного висновку №7 від 20.03.2018 року, який дійсний до 10.02.2026 року, а також копії посвідчення серії НОМЕР_1 , дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною із інвалідністю (а.с.13,14-15). Вищезазначені докази містять в собі інформацію про стан здоров`я дочки сторін спору, що в контексті положень п.1 ч.1 статті 182 Сімейного кодексу України, є обставиною, яка, разом із іншими обставинами, враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті в повному обсязі враховані приписи статті 182 Сімейного кодексу України, яка регламентує обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 26.12.2023 року, суд не вважав такими, що свідчать про наявність підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі, ніж заявлений до стягнення позивачем, доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву, відносно того, що стягнення з нього аліментів у сумі 5 000 грн. щомісячно на утримання двох дітей, буде більшим, ніж 50% його заробітної плати. При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив у рішенні від 26.12.2023 року, що відповідну довідку про заробітну плату, яку отримує відповідач, ОСОБА_2 суду не надав, а розмір його посадового окладу, який становить 7 000 грн., не свідчить про те, що відповідач отримує заробітну плату саме у такому розмірі, оскільки посадовий оклад є лише однією із складових заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаного висновку суду першої інстанції, оскільки він узгоджується із фактичними, документально підтвердженими обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.

При цьому, необхідно зазначити, що відповідачем ОСОБА_2 не надано відповідної довідки про його заробітну плату ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для зміни рішення суду першої інстанції від 26.12.2023 року, висновки якого узгоджуються із фактичними, документально підтвердженими обставинами справи та нормами права, які регламентують спірні правовідносини.

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року, залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 19.07.2024 року.

Головуючий: Судді: