Справа № 168/503/24
Провадження № 2/168/230/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,

секретар судового засідання Таксюк О.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом позовну заяву представника позивача - адвоката Гайдашука Валентина Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом до Старовижівської селищної ради, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, після смерті матері - ОСОБА_3 відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 заповіту не складала, спадщину за законом прийняв син спадкодавиці - позивач ОСОБА_1 шляхом вступу в оперативне управління майном.

Оскільки правовстановлюючі документи на будинковолодіння у спадкодавиці на момент смерті були відсутні, то позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно про що нотаріус винесла відповідну постанову.

Також зазначає, що інших спадкоємців за законом, та таких які мають право на обов`язкову частку, у спадкодавиці немає.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 22.05.2024 року.

05.06.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та витребувано спадкову справу.

Позиція учасників провадження.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, представником позивача - адвокатом Гайдашуком В.М. подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Старовижівської селищної ради у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що селищна рада просить провести судове засідання за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з вимогами частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову, за результатами підготовчого провадження суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.01.1999 року, виданого Галиновільською сільською радою Старовижівського району Волинської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Старовижівської селищної ради №110 від 05.02.2024 року та Виписки з погосподарської книги №3 за 1991 - 1995 роки, значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 виконкомом Галиновільської сільської ради не посвідчувався. Спадкодавець ОСОБА_3 до дня смерті проживала разом із сином - ОСОБА_1 (а.с. 12,13).

Згідно з матеріалами спадкової справи №370/2009 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що за життя спадкодавиця заповіту не складала, позивач прийняв спадщину за законом шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (а.с. 34 - 41).

14.05.2024 року нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори А.В. Хвещук винесена постанова про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а.с. 21).

Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме на житловий будинок в АДРЕСА_1 позивачкою виготовлений (а.с. 16 -19).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову.

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Спадкодавиця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємцям, що прийняли спадщину, видається свідоцтво про право на спадщину (стаття 560 ЦК УРСР України).

Згідно з Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, яка затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, у свідоцтві про право на спадщину вказуються спадкоємці, склад і місце знаходження спадкового майна, його оцінка, частка, належна кожному із спадкоємців. Свідоцтво видається всім спадкоємцям разом або кожному з них окремо в залежності від їх бажання.

Отже, свідоцтво про право на спадщину є тим правовстановлюючим документом, на підставі якого в подальшому відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» проводилася державна реєстрація права власності.

Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, а також той факт, що за життя спадкодавиця правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавиця за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , (в силу вимог статті 549 ЦК УРСР), та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 11, 13, 206, 247, 293, 315, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача - адвоката Гайдашука Валентина Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: Гайдашук Валентин Миколайович , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 1: Старовижівська селищна рада Ковельського району Волинської області, юридична адреса: Волинська область, Ковельський район, смт. Стара Вижівка, пл. Миру, буд. 3;

Відповідач 2: ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Старовижівського районного суду

Волинської області Ю.О. Сухоручко