Справа № 278/1048/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ткачук Таміла Андріївна, до ОСОБА_2 про зміну розміру та порядку стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого уповноваженого представника, звернулась до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області по справі № 278/1597/17 від 02.02.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 50 відсотків заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно та змінити порядок їх стягнення: стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 4000,00 грн, щомісячно, на кожну дитину до повноліття дітей.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що розмір присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дітей, позивач забезпечує потреби дітей самостійно, незалежно від розміру сплачених аліментів, тому вимушена звернутися до суду.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача, посилаючись на практику Верховного суду, наводячи свої доводи та аргументи, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 33-39).

У судове засідання сторони або їх представники не з`явились.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника; позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 80).

У матеріалах справи міститься заява представника відповідача про розгляд справи за її відсутності; процесуальну позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, підтримує у повному обсязі (а.с. 74).

Також адвокатом Полонською Л. - представником відповідача подано заперечення щодо долучення до матеріалів справи частини документів, оскільки такі подані поза межами строку, встановленого законодавством, та є неповною версією таких документів - декларацій за 2021 - 2023 роки (а.с. 77-78).

Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (зворот. а.с. 5, зворот. а.с. 6, зворот. а.с. 7).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13.10.2015 року (а.с. 4) шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Камянської сільської ради Житомирського району Житомирської області 23.09.2006 року, актовий запис № 3 між ОСОБА_2 , та ОСОБА_8 , розірвано; неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишено на виховання матері.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02.02.2018 року позов ОСОБА_3 задовольнити частково; змінено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , 16.05.2012 року 750,00 грн, починаючи з 12.07.2013 року і до досягнення повноліття кожної дитини, відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25.10.2013 року, та змінити порядок їх стягнення з часу набрання даним рішенням законної сили та до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмір 50 відсотків заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, з часу набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дітей.

19.03.2019 року ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с. 5).

01.11.2023 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 ; прізвище подружжя після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 (а.с. 60).

Відповідно до довідки № 212/12-21 від 15.01.2024 року, виданої Державною екологічною інспекцією Поліського округу (зворот а.с. 12-13), ОСОБА_2 регулярно сплачуються аліменти на дітей та наведено розмір доходу останнього за 2021 - 2023 роки.

На підтвердження майнового стану відповідача стороною позивача надано щорічну декларацію про доходи відповідача за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки (а.с. 61-72). Однак судом такі документи в якості доказів не приймаються, оскільки подані у неповній їх версії. Крім того, суд зауважує стороні позивача на вимоги діючого законодавства в частині подання доказів у встановлений строк, з відповідним клопотанням про поновлення такого строку або зазначенням у позовній заяві про неможливість подачі певних доказів разом із останньою та повідомленням суду та учасників процесу коли такі докази будуть надані.

Також, як стороною позивача так стороною відповідача надано ряд доказів щодо наявності у сторін на праві власності рухомого та нерухомого майна (а.с. 10-11, 41-55).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21).

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») /див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21/.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, з урахуванням викладених висновків Верховного Суду та вказаних норм процесуального та матеріального права, ОСОБА_12 не навела належних доказів наявності відповідних обставин, які б давали підстави для задоволення позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів, як і надала таких доказів щодо зміни фінансового стану відповідача, який би давав можливість збільшити розмір аліментів.

На підставі викладеного в сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позову.

З огляду на відмову у позові судові витрати позивача покладаються на неї ж.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 , від імені якої діє адвокат Ткачук Таміла Андріївна, до ОСОБА_2 про зміну розміру та порядку стягнення аліментів на утримання дітей, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 17.07.2024 року.

Суддя О. М. Дубовік