Справа № 216/555/22
Провадження № 6/216/155/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду від 23 травня 2023 року у справі № 216/555/22 про стягнення в солідарному порядку з неї та ОСОБА_2 на користь комунального підприємства темпових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованості за постачання теплової енергії за період з 01.01.2018 по 01.12.2021 в розмірі 39 473,38 грн, у зв`язку з ускладненим матеріальним становищем.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали заяви, долучені до неї докази, суд приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року у справі № 216/555/22 стягнено в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01.01.2018 по 01.12.2021 в розмірі 39 473,38 грн, а також судовий збір в сумі 1240,50 грн, з кожного.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Звертаючись до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду ОСОБА_1 посилається на скрутне матеріальне становище, однак доказів на підтвердження вказаного факту суду не надала.

Відповідно до роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Виходячи з аналізу зазначених норм, підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду судом також враховується: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи заявницею не надано суду будь-яких документів, що свідчили б про її тяжке матеріальне становище, не надано банківських документів, що підтверджували б відсутність відкритих на її ім`я рахунків, не надано довідки про мінімальні доходи.

Таким чином, враховуючи те, що заявницею не наведено у заяві про розстрочку виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, не надано доказів на їх підтвердження, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 260, 435 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.В.Онопченко