ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4863/23 Номер провадження 22-ц/814/2404/24Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником - адвокатом Павленком Анатолієм Івановичем,

на додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2024 року, постановлене суддею Стрюк Л.І.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

27.12.2023 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти, у зв`язку з продовженням навчання у комунальному закладі освіти Полтавському базовому медичному фаховому коледжі Полтавської обласної ради в сумі 4 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову та до закінчення навчання чи досягнення нею 23-х річного віку.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05.03.2024 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно на період навчання, починаючи з 27.12.2023, але не пізніше, ніж до досягнення нею 23-річного віку.

05.03.2024 представник відповідача - адвокат Ткаченко С.В. звернулася в суд із заявою, у якій просить стягнути на користь ОСОБА_2 , понесені нею витрати у зв`язку із розглядом цієї справи, а саме, на правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 3 500,00 грн., із яких: 2 000,00 грн. - підготовка відзиву; 1 500,00 грн. - участь у судовому засіданні.

07.03.2024 представник позивача - адвокат Павленко А.І. звернувся в суд із клопотанням про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05.04.2024 у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Павленка А.І. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Заяву представника відповідача - адвоката Ткаченко С.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн.

Додаткове рішення районного суду в частині стягнення правничих витрат, понесених відповідачем вмотивовано тим, що такі витрати є фактичними, підтвердженими належними доказами та співмірними зі складністю справи.

Відмовляючи у стягненні правничих витрат, понесених позивачем, районний суд виходив із того, що позов про стягнення аліментів був безпідставним та задоволений частково з тих лише підстав, що відповідачка визнала його вимоги у розмірі 1 500,00 грн. Відтак, суд, керуючись ч.9 ст.141 ЦПК України, дійшов висновку про покладення на позивачку понесені нею судові витрати.

Позивачка, в інтересах якої діє представник - адвокат Павленко А.І., оскаржила додаткове рішення в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить додаткове рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.; а у задоволенні заяви адвоката Ткаченко С.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 правничих витрат у розмірі 3 500,00 грн. відмовити.

Зазначає, що при зверненні в суд позовом ОСОБА_1 заявляла до стягнення з ОСОБА_2 на її користь правничі витрати у розмірі 5 000,00 грн. Проте районний суд з надуманих підстав, будучи упередженим, відмовив у їх стягненні, чим порушив вимоги ст.ст.133, 137 ЦПК України.

Вважає безпідставним застосування судом до спірних правовідносин положення ч.9 ст.141 ЦПК України, оскільки позивачка та її представник не зловживали процесуальними правами та на законних підставах звернулися до суду за захистом порушеного права. При цьому поза увагою суду залишилося те, що позивачка тривалий час проживає з батьком, який є інвалідом ІІ групи, крім пенсії інших доходів не має та за її рахунок здійснює оплату навчання позивачки, яка навчається на денній формі і не має можливості працювати.

Звертає увагу, що постановлений до стягнення з позивачки на користь відповідачки розмір правничих витрат, за відсутності іншого джерела доходу, фактично буде вираховано з оплати по аліментам більше ніж за 2 місяці.

Наголошує, що заявлений позивачем до стягнення розмір правничих витрат підтверджений належними доказами, тоді як представник позивачки особисто брав участь в обох судових засіданнях і тривалий час чекав оголошення вступної та резолютивної частини рішення, складання якого не є складним та не потребує довгого часу. Відтак, дії головуючого судді в цій справі суперечать приписам ч.4 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі».

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.05.2024 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи убачається, що 27 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання; також заявляючи до стягнення з ОСОБА_2 на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн./а.с.1-2/

Представництво інтересів позивачки ОСОБА_1 в суді першої інстанції забезпечувалося адвокатом Павленко А.І., що підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1189311, виданим на підставі договору про надання правової допомоги від 27.12.2023./а.с.40/

Адвокатом Павленко А.І. прийнято від ОСОБА_1 за вивчення та ведення цивільної справи 5 000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 27.12.2023./а.с.53/

Згідно із детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) та розрахунку понесених витрат від 07.03.2024 адвокат Павленко А.І. по укладеному з ОСОБА_1 договору виконав наступну роботу:

1) неодноразово проводив бесіду з позивачкою по питанню складання позовної заяви, надавав первинну юридичну консультацію. Вказав, які необхідно надати документи для складання позовної заяви, вивчив документи, надані позивачкою, копіював надані нею документи, які додані до позовної заяви, використавши свій папір та копіювальний пристрій (ксерокс) і витратив 1 годину. Оплата складає 1 000,00 грн.;

2) розшукував та вивчав закони, а також судову практику Верховного Суду, постанови Пленуму ВСУ, рішення апеляційних судів по цій категорії справ і витратив 1 годину. Оплата складає 1 000,00 грн.;

3) склав проект позовної заяви і надав його позивачці для вивчення та уточнення позовних вимог. Витратив 2 години. Оплата складає 2 000,00 грн.;

4) уточнив з позивачкою підстави та текст позовної заяви. Склав остаточну позовну заяву. Витратив 0,5 годин. Оплата складає 500,00 грн.;

5) особисто подав позовну заяву до Полтавського районного суду і витратив 1 годину. Оплата складає 1 000,00 грн.;

6) приймав участь у судових засіданнях в якості представника позивачки. Оплата складає 3 000,00 грн.;

7) Загальна сума гонорару складає 8 500,00 грн.

Зважаючи на складність справи, особливості предмета спору, а також час, необхідний для підготовки та участі у розгляді справи по суті в якості представника позивача, за взаємної домовленості остаточна загальна сума виплаченого адвокату гонорару за надані послуги складає 5 000,00 грн./а.с.54/

Представництво інтересів відповідачки ОСОБА_2 в суді першої інстанції здійснювався адвокатом Ткаченко С.В. згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1201053, виданим на підставі договору про надання правової допомоги №21 від 27.02.2024, копія якого додається./а.с.39, 48/

Додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги, укладеною 28.02.2024 між адвокатом Ткаченко С.В. та клієнтом ОСОБА_2 , сторонами погоджено вартість правової допомоги, строки оплати правової допомоги, види правової допомоги по договору: 1) підготовка та подання до суду відзиву на позовну заяву 2 000,00 грн.; строк оплати - 28.02.2024; 2) представництво інтересів в суді 1 500,00 грн. участь у судовому засіданні; строк оплати - не пізніше дня проведення судового засідання./а.с.49/

28.02.2024 клієнт ОСОБА_2 сплатила адвокату Ткаченко С.В. 3 500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру./а.с.50/

При постановленні додаткового рішення в частині стягнення з позивачки на користь відповідачки понесених нею правничих витрат, районний суд, виходив із підстав їх доведеності та співмірності зі складність справи, у межах якої представник позивача не заявляв клопотання про зменшення їх розміру.

Відмовляючи у компенсації понесених позивачкою правничих витрат, районний суд керувався положеннями ч.9 ст.141 ЦПК України, визнавши заявлений позов безпідставним, а його частково задоволення, зумовленим діями відповідачки, яка його визнала на суму 1 500,00 грн.

Апеляційний суд із такими висновками суду в повній мірі погодитися не може з таких підстав.

За змістом частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частинами другою, третьою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої наведеної норми розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг за виконання робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У зв`язку із цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Визначаючи розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачкою, суд першої інстанції наведені норми права не правильно застосував, залишивши поза увагою принципи пропорційності та співмірності. По-перше, за правилами п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (43%); по-друге, участь адвоката в одному судовому засіданні тривалістю 15 хвилин оцінена у 1 500,00 грн., тобто місячний платіж з аліментів, що не є співмірним з ціною позову, яка за весь період навчання позивачки становить 7 500,00 грн.

За встановлених обставин, колегія суддів частково погоджується із доводами апеляційної скарги, що постановлений до стягнення з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 розмір правничих витрат підлягає зменшенню із 3 500,00 грн. до 2 000,00 грн., що відповідатиме критеріям реальності та співмірності.

Стосовно підставності компенсації понесених позивачкою правничих витрат, колегія суддів враховує наступне.

Так, звернення до суду з позовом є суб`єктивним процесуальним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості самого позову.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Статтею 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відтак, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є його диспозитивним правом. Підстав вважати, що позов ОСОБА_1 був завідомо безпідставним, колегія суддів не вбачає, оскільки докази на підтвердження матеріального становище відповідачки та наявності на її утриманні неповнолітніх дітей установлені в ході судового розгляду справи, який з урахуванням часткового визнання відповідачем такого позову був задоволений на суму 1 500,00 грн.

Відтак, подальші висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для компенсації понесених позивачкою правничих витрат через безпідставність такого позову не ґрунтуються на законі. Визначаючи розмір стягнення, колегія суддів враховує часткове задоволення позову (43%), фактичний характер правничих витрат, які полягають у складанні позовної заяви та участі в судовому засіданні.

Разом із цим, дослідивши детальний опис виконаних адвокатом Павленко А.І. робіт (наданих послуг) та розрахунку понесених витрат від 07.03.2024, апеляційний суд зазначає, що попереднє опрацювання матеріалів та судової практики не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно, здійснення вказаних видів роботи не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу. Вивчення документів та нормативних актів є невід`ємною частиною роботи щодо складання позовної заяви, а тому охоплюються саме витратами, понесеними на складання позову.

Крім того, не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені наведеними нормами Закону, оформлення копій та час, витрачений на особисту подачу позову до суду. При цьому, доказів на підтвердження, що саме адвокат подав до суду позов матеріали справи не містять, в суді першої інстанції такий позов не уточнювався, а адвокат приймав участь тільки в одному судовому засіданні оцінка якого в 3 000,00 грн. є надмірною.

За встановлених обставин, керуючись принципами реальності та співмірності, колегія суддів убачає підстави для часткового задоволення заяви представника позивача - адвоката Павленка А.І. та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 понесених нею правничих витрат у розмірі 1 500,00 грн. В іншій частині вимоги заяви задоволенню не підлягають, як не підтверджені доказами.

Згідно із частиною 10 статті 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За таких обставин, керуючись положенням ч.10 ст.141 ЦПК України, шляхом взаємозаліку (2000,00 грн. - 1500,00 грн.), апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення скасуванню із постановленням нового рішення про часткове задоволення заяв представника позивача - адвоката Павленка А.І. та представника відповідача - адвоката Ткаченко С.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, постановивши до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 правничі витрати у розмірі 500,00 грн.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270, 381-384, 389-391ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником - адвокатом Павленком Анатолієм Івановичем, - задовольнити частково.

Додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяви представника позивача - адвоката Павленка Анатолія Івановича та представника відповідача - адвоката Ткаченко Світлани Василівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 правничі витрати у розмірі 500,00 грн.

В іншій частині вимог заяв відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18.07.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак