УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання

12 липня 2024 рокуСправа № 495/13177/23
Номер провадження 6/495/163/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Братків І. І.,

за участі секретаря судових засідань Райти Е. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському подання приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгенівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа №495/13177/23,

В С Т А Н О В И В :

04.07.2024 приватний виконавець Матвійчук Наталія Євгенівна звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання зазначила, що у неї на виконанні знаходиться виконавче провадження №75144351 з виконання виконавчого листа № 495/13177/23 виданого 11.04.2024 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про: Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» борг за кредитним договором № від 25.11.2008 в розмірі 49 292 гривні 04 копійок. Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» витрати на оплату судового збору в розмірі 2684 гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

27.05.2024 відкрито виконавче провадження №75144351. 27.05.2024 винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "УКРСИББАНК", АТ "СКАЙ БАНК", АТ «Банк Альянс», АТ "Райффайзен Банк", АТ "Банк 3/4, АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", АТ "ОКСІ банк", АТ "АЛЬТБАНК", АТ "ТАСкомбанк", АТ «КРЕДОБАНК», ПАТ "УКРГАЗБАНК", АТ "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ", АТ "ОТП БАНК", АТ КБ «Приватбанк», АТ "ПроКредит Банк", АТ "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ", АТ "СЕНС БАНК", ПАТ «Південний», АТ "БАНК АВАНГАРД", АТ "Ідея Банк" , АТ АКБ "Львів", АТ "ІНГ Банк Україна", АТ "Універсал Банк", ПАТ "Банк Восток", ПАТ "Індустріалбанк", АТ "ПУМБ", АТ "МТБ БАНК".

У вищезазначених банках відсутні кошти на рахунках боржника.

27.05.2024 винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника. Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України боржник не отримує доходів. За інформацією ПФУ відсутні дані про отримання доходу боржником. Відповідно до інформації МВС за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що боржник в період з 27.05.2024 по: 19.06.2024 не перетинав державний кордон.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві власності не зареєстровані об`єкти нерухомості.

27.05.2024 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик боржника з`явитись до виконавця 25.06.2024, 10:00 за адресою: 65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7, офіс 6-2 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. 25.06.2024 на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.

27.05.2024 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати приватному виконавцю доступ до приміщення за адресою:? АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 28.06.2024 з 10.00 до 17.00

28.06.2024 приватним виконавцем зроблено вихід за зазначеною адресою. Двері до приміщення на вимогу приватного виконавця ніхто не відчинив, доступу до приміщення боржником не надано.

З дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням, з боржника на користь стягувана стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчинив, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався.

Відтак просила обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

08.07.2024 приватний виконавець Матвійчук Наталія Євгенівна подала до суду заяву, відповідно до якої просила подання про обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України розглядати без її участі.

Неявка державного виконавця не є перешкодою для розгляду заяви про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

За змістом п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 19 ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; надання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі умисні діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 зазначено, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У зв`язку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 377-1 ЦПК, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише у разі доведення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Згідно роз`яснень Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

На момент звернення до суду з поданням факт умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено ст. 441 ЦПК України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей зазначених у поданні, матеріалів виконавчого провадження та пояснень виконавця.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгенівни знаходиться виконавче провадження №75144351 з виконання виконавчого листа № 495/13177/23 виданого 11.04.2024 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» борг за кредитним договором № від 25.11.2008 в розмірі 49 292 гривні 04 копійок. Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» витрати на оплату судового збору в розмірі 2684 гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

27.05.2024 відкрито виконавче провадження №75144351. 27.05.2024 винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "УКРСИББАНК", АТ "СКАЙ БАНК", АТ «Банк Альянс», АТ "Райффайзен Банк", АТ "Банк 3/4, АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", АТ "ОКСІ банк", АТ "АЛЬТБАНК", АТ "ТАСкомбанк", АТ «КРЕДОБАНК», ПАТ "УКРГАЗБАНК", АТ "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ", АТ "ОТП БАНК", АТ КБ «Приватбанк», АТ "ПроКредит Банк", АТ "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ", АТ "СЕНС БАНК", ПАТ «Південний», АТ "БАНК АВАНГАРД", АТ "Ідея Банк" , АТ АКБ "Львів", АТ "ІНГ Банк Україна", АТ "Універсал Банк", ПАТ "Банк Восток", ПАТ "Індустріалбанк", АТ "ПУМБ", АТ "МТБ БАНК".

27.05.2024 виконавцем винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника.

27.05.2024 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик боржника з`явитись до виконавця 25.06.2024, 10:00 за адресою: 65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7, офіс 6-2 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

25.06.2024 боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.

27.05.2024 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати приватному виконавцю доступ до приміщення за адресою:?Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Кільцева, 16 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 28.06.2024 з 10.00 до 17.00

28.06.2024 приватним виконавцем зроблено вихід за зазначеною адресою. Двері до приміщення на вимогу приватного виконавця ніхто не відчинив, доступу до приміщення боржником не надано.

Зі змісту подання вбачається, що підставою звернення до суду для вирішення наведеного у поданні питання виконавець вважає лише невиконання боржником наказу та вимог виконавця. Проте, належних та допустимих доказів, які б свідчили про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань суду не надано.

Виконавець посилається на те, що боржника було повідомлено у визначеному законом порядку про відкриття виконавчого провадження, проте суду важко погодитися з цим твердження, адже з копій тих листів, що долучені до подання можна встановити той факт, що такі були виконавцем написані. Виконавцем надано чек АТ «УКРПОШТА» про надсилання ОСОБА_1 поштового відправлення, проте без опису внутрішнього вкладення. Отже, матеріали справи не містять даних про те, що боржник взагалі отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій останнього зобов`язано надати декларацію про доходи та майно.

У справі «Гочев проти Болгарії» від 26 листопада 2009 року Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частині третій ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і, по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Документи, надані виконавцем, з яких вбачається направлення нею запитів до різних установ з метою встановлення даних щодо виявлення майна зареєстрованого за боржником та іншої інформації, не є належним підтвердженням здійснення виконавцем відповідних дій в рамках виконавчого провадження.

Таким чином суд приходить до висновку, що зазначене не свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

У справі «Хлюстов проти Росії» від 11 липня 2013 року ЄСПЛ визнав порушення ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто лише у зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, та без належного обґрунтування з урахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Оскільки суд має повноваження щодо обмеження у праві виїзду боржника виключно у випадку його ухилення від виконання рішення суду, а належних доказів цілеспрямованого ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду на час подання виконавцем не надано, як і доказів наміру боржника вибути за межі України з метою ухилення від виконання рішення, суд вважає, що подання виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника є необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню.

Керуючисьст.441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгенівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у справі №495/13177/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ірина БРАТКІВ