Справа № 144/1809/23
Провадження № 22-ц/801/1522/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Довгалюк Л. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича

на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Довгалюк Л.В., повний текст якого складено 06 травня 2024 року

у справі №144/1809/23

за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося в районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 05.12.2013 між сторонами укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630063672, відповідно до умов якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник в порядку та на умовах визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за його користування, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, у строки та на умовах, визначених договором, у якому передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання протягом тридцяти календарних днів із дня отримання від Банку інформації.

Позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредитних коштів, а натомість відповідач своїх зобов`язань не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 327 413,76 гривень, яку банк просить стягнути на свою користь.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 630063672 у розмірі 327 413 гривень 76 копійок та судовий збір у розмірі 4 911 гривень 21 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

10 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Касьяненка Д.Л., подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та ухвали нове про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що позивачем не доведено факт укладення з відповідачем угоди № , оскільки до матеріалів, доданих до позовної заяви, додано не копію такої угоди, а копію анкети про акцепт публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем кредиту, а виписка з банківського рахунку не є належним та допустимим доказом, і, крім того, підписана особою, повноваження якої не встановлено.

Вказує, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано до вимог позивача строк позовної давності, про застосування якого заявлялось в ході розгляду справи, так як за твердженнями самого позивача, договір було укладено в грудні 2013 року, а до суду позивач звернувся лише 26 грудня 2023 року, тобто через 7 років після закінчення загального строку позовної давності.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надійшов.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду 21 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 02 липня 2024 року закінчено підготовчі дії та призначено її розгляд.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Касьяненко Д.Л. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах викладених в ній, та просив задовольнити.

Представник позивача, повідомленого в установленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, що перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 05.12.2013 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції Банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Альфа-Максі», про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про участь у програмі лояльності «Максі»/Програми Максі.

Умовами анкетизаяви про акцепт публічної пропозиції Банку ОСОБА_1 визначено, що анкета-заява є акцептуванням публічної пропозиції Банку у розумінні статті 642 ЦК України, він надає банку свою письмову згоду на обробку його персональних даних у порядку та на умовах, визначених умовами публічної пропозиції Банку. Відповідач беззаперечно підтверджує те, що приймає пропозицію банку на оформлення «Альфа Максі» і йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення всі умови договору, в тому числі умови отримання та обслуговування картки. Крім того, керуючись нормами ст. 270 ЦК України, він приймає пропозицію Банку на використання в майбутньому аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та/або відтиску печатки банку, що відтворені засобами копіювання, зразки яких наведені в цьому пункті для підписання додатку до договору, а також будь-яких інших додатків до договору в рамках продукту «АльфаМаксі», що можуть бути укладені протягом строку дії договору.

Відповідач виявив бажання відкрити в банку рахунок СПЗ та отримати картку, отримати від банку кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом в межах 75 000 грн по його рахунку СПЗ (надалі Кредит) на умовах, що вказуються в договорі та додатку до договору, що підписується в рамках обслуговування продукту «Альфа Максі» з урахуванням умов публічної пропозиції- пункт 2.1

Відповідно до п. 2.6 анкети-заяви відповідач підтвердив, що зі змістом публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання договору, яка оприлюднена на інтернет-сторінці банку, правилами користування банківською платіжною карткою, порядком участі та обслуговування у системі електронних грошей «Максі», тарифами Банку, які є невід`ємною частиною договору, ознайомлений та цілком згодний та беззаперечно підтверджує те, що свій примірник договору разом із усіма додатками, що підписуються в рамках обслуговування продукту «Альфа - Максі», він отримав у день укладання договору. Також він отримав банківську платіжну картку та ПІН-конверт до неї в неушкодженому стані. Крім того до укладання договору відповідач ознайомлений у письмовій формі з основними умовами надання кредиту.

05.12.2013 відповідачем підписано додаток до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі Додаток), у пункті 1 якого визначено, що на підставі Анкети - заяви, банк відкрив рахунок № НОМЕР_1 у валюті - гривня та випустив міжнародну платіжну картку Visa Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску.

У пункті 2 Додатку зазначено, що банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку, що вказаний у п. 1 додатку. Ліміт відновлювальної кредитної лінії становить 75 000 грн. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 36 % річних на торгові операції та операції на зняття коштів (п. 2.2).

Із досудової вимоги від 02.12.2022 вбачається, що ПАТ «Сенс Банк» вимагав від ОСОБА_1 протягом 30 календарних днів із моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів із моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість у розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані та несплачені проценти за користування кредитом, комісії, що станом на 20.06.2023 становило 284 962,28 грн. Дана вимога залишена відповідачем без виконання та належного реагування.

Згідно з витягом із державного реєстру банків 01.12.2022 Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування Акціонерного товариства «Альфа Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА БАНК») на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК».

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо доказів виникнення зобов`язання та його неналежного виконання відповідачем, обов`язком якого є повернення кредитних коштів.

Колегія суддів вважає такий висновок вірним, а доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують його.

Предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинених з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину.

Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним.

Відповідно до статті 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 05.12.2023 між ПАТ «Альфа Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») і ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепту, анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк».

Як вбачається з матеріалів справи, використаний в тексті позовної заяви, розрахунку суми заборгованості, договору добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби, що був укладений ОСОБА_1 одночасно з укладенням кредитного договору, номер 630063672, є номером ідентифікації клієнта.

Таким чином, ОСОБА_1 підписавши оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630063672, банк, прийнявши пропозицію (акцепт) укласти угоду, фактично уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії № 630063672.

Позивач впродовж усього періоду, встановленого угодою, включаючи вересень липень 2022 року, вносив грошові кошти на погашення суми заборгованості за кредитом, яка частково зараховувалась на сплату тіла кредиту, відсотків, комісії та штрафів.

Отже особистий підпис ОСОБА_1 в анкеті-заяві про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб, у оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, у додатку до договору про комплексне банківське обслуговування, у довідці про умови кредитування, яким суд надав належну оцінку, свідчить про укладення кредитного договору та спростовуються діями ОСОБА_1 щодо частково виконання зобов`язань за цим договором.

Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення ОСОБА_1 до банку та отримання кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит» і спростовують посилання апелянта на те, що банком не доведено належними та допустимими доказами факту виникнення у відповідача зобов`язань перед АТ «Сенс Банк».

А тому колегія суддів відхиляє доводи представника відповідача адвоката Касьяненка Д.Л. з приводу недоведення факту отримання позивачем грошових коштів та неукладення кредитного договору.

Розрахунком позивача підтверджено, що ОСОБА_1 активно користувався кредитною карткою починаючи з грудня 2013 року і виконував свої зобов`язання за договором, не допускаючи заборгованості за ним. Так, станом на 04.08.2015 виникла заборгованість на суму 679 грн, яка була погашена позичальником в наступних періодах, станом на 04.12.2016 року 1 274,66 грн, станом на 04.04.2017 1 569,77 грн, станом на 04.07.2017 року 2 004,51 грн, які також погашені в наступних періодах. Проте починаючи з 04.08.2022 ОСОБА_1 перестав виконувати свої зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 6 993,60 грн, яка впродовж 2022-2023 років зросла і станом на 17.07.2023 становить 327 413,76 грн.

Розрахунки підтверджені випискою по рахунку з кредитною карткою, виданою ОСОБА_1 , згідно з якою ОСОБА_1 активно користувався нею, як в Україні, так і за кордоном, при цьому останнє внесення ним коштів на поповнення рахунку мало місце 27 липня 2022 року.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що ні суду першої інстанції, ні до апеляційної інстанції відповідач не звертався з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи і не оспорював справжність свого підпису у анкеті-заяві про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб та інших доданих до неї документах.

Колегія суддів вважає, що банківські виписки (виписки з банківському рахунку) є належними доказами, оскільки відображають рух коштів та доводять активне користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання ним своїх обов`язків з погашення кредиту.

Відповідно до положень ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про пропущення позивачем строку позовної давності.

Як правильно зазначив суд першої інстанції ОСОБА_1 до 27.07.2022 неодноразово продовжував вносити платежі на виконання умов договору, шляхом поповнення рахунку через банкомат тощо, що відповідно до ст. 264 ЦК України перериває перебіг позовної давності, адже вчинення особою таких дій свідчить про визнання відповідачем свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ч. 1 ст. 261 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 зроблено правовий висновок про те, що перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу (п. 59 Постанови).

В наданих позивачах розрахунку і виписці по рахунку не зазначені зобов`язання по договору, строк виконання яких настав більше трьох років до моменту звернення позивача до суду.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат

По справі відсутні підстави для перерозподілу чи відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича залишити без задоволення, а рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року, без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 17.07.2024

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

І.В.Міхасішин