Справа № 761/6100/24
Провадження № 2/761/5714/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., ознайомившись із заявою представника відповідача про перегляд додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРОНА» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача звернувся до суду із заявою про перегляд додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРОНА» про стягнення грошових коштів.

Дослідивши матеріали справи, суд зауважує наступне.

20.05.2024 року заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ЛІРОНА» задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРОНА» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у зв`язку із неналежним виконанням умов договору підряду в розмірі 204 991,49 грн., 3% річних в розмірі 739,31 грн., пеню в розмірі 7 393,14 грн., судовий збір в розмірі 2 131,24 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 23 908, 02 грн.

Крім цього, у даній справі ухвалено додаткове рішення суду від 17.06.2024 року, яким постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРОНА» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 24 904,19 грн.

Відповідно до вимог ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та(або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин,і докази, на які він посилається,мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

За імперативними приписами зазначених статей, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив виключно за письмовою заявою відповідача. Інші учасники справи заяву про перегляд заочного рішення подавати не можуть.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження.

Отже, цивільним процесуальним законом встановлено особливості оскарження заочного рішення, тобто суд за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення може залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

При цьому відповідач набуває права оскарження такого заочного рішення суду в апеляційному порядку лише після розгляду та залишення без задоволення судом першої інстанції його письмової заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 04.07.2024 року залишено без задоволення заяву відповідача про перегляд заочного рішення від 20.05.2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРОНА» про стягнення грошових коштів.

Згідно з вимогами ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Додаткове рішення суду є засобом доповнення змісту рішення суду, тобто виправлення його неповноти при незмінності усього змісту. Унормовані наведеною вище статтею процесуального закону підстави для його ухвалення є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

Згідно з вимогами ч.8 ст.268 ЦПК України, після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі №904/8884/21 (провадження № 12-39гс22) зазначено, що: «за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

З огляду на викладене та беручи до уваги відмову у перегляді заочного рішення в даній справі, суд зауважує, що сторона відповідача наділена лише процесуальною можливістю оскаржувати заочне та додаткове рішення в загальному порядку до апеляційної інстанції.

Оскільки спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує положення п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України та відповідно вбачає підстави для відмови у прийнятті до судового розгляду заяви представника відповідача про перегляд додаткового рішення суду.

Керуючись ст.ст. 10, 186, 260, 261, 268, 353-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви представника відповідача про перегляд додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРОНА» про стягнення грошових коштів.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА