ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/962/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/6012/23 Категорія: 304090000 Биченко І.Я.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретарСіренко Ю.В., Новіков О.М. Матюха В.І.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2024 (повний текст складено 28.03.2024, суддя в суді першої інстанції Биченко І.Я.) у цивільній справі за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у грудні 2023 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість в сумі 23609,26 грн., вказуючи про те, що 19.09.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено заяву №561905/190916 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. У рамках даного Договору ОСОБА_2 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифів за користування платіжною карткою та встановлено кредитний ліміт в розмірі 19500,00 грн. зі сплатою 27% річних за користування кредитними коштами, з терміном повернення 12 місяців. Унаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у ОСОБА_2 виникла заборгованість, яка становить 23609,26 грн.

06.03.2019 ОСОБА_2 помер та 17.09.2020 АТ «Державний ощадний банк України» направлено претензію кредитора до Смілянської державної нотаріальної контори. 22.11.2023 до Черкаської філії АТ «Ощадбанк» надійшла відповідь на запит, якою надано інформацію про те, що після смерті ОСОБА_2 до Смілянської державної нотаріальної контори звернулися з заявами про прийняття спадщини ОСОБА_1 (відповідач у цій справі), а ОСОБА_3 із заявою про відмову від прийняття спадщини. 21.01.2020 були видані свідоцтва про право на спадщину.

Станом на день смерті заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором становить 23609,26 грн., що обумовило звернення до суду з позовом у цій справі.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2024 позовні вимоги відхилено з посиланням на те, що позивачем не обґрунтовано вартість майна, яке увійшло до складу спадщини позичальника та за рахунок якого його спадкоємці мають виконати зобов`язання перед банком.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 26.04.2024 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги банку. В обґрунтування вказано на те, що за правовим висновками ВС від 18.09.2019 у справі №640/6274/16-ц доводити обсяг спадкового майна, отриманого у спадщину, має відповідач, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що 19.09.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» та позичальником ОСОБА_2 було укладено заяву №561905/190916 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. У рамках даного Договору ОСОБА_2 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифів за користування платіжною карткою. Відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 19500,00 грн. зі сплатою 27% річних за користування кредитними коштами, з терміном повернення 12 місяців.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 25.05.2020 заборгованість ОСОБА_2 становить 23609,26 грн.

17.09.2020 АТ «Державний ощадний банк України» направлено претензію кредитора до Смілянської державної нотаріальної контори в якій просило включити кредиторські вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в спадкову масу та повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті позичальника, та про осіб, які вже прийняли спадщину.

Як вбачається з листа Смілянської державної нотаріальної контори №1416/02-14 від 27.10.2023 до Смілянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті 06.03.2019 ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 (відповідач у справі), а ОСОБА_3 із заявою про відмову від прийняття спадщини.

На підставі поданих заяв була заведена спадкова справа №476/2019.

21.01.2020 на ім`я відповідача ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом №37, №38 та №39.

При цьому до складу спадщини, отриманої у власність відповідачем у справі, увійшов, зокрема, житловий будинок по АДРЕСА_1 , що вбачається з даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги банку, як кредитодавця, до спадкоємця позичальника про стягнення кредитної заборгованості є предметом розгляду в цій справі. Отже при вирішенні даного спору суд має встановити чи обґрунтованими є твердження позивача про наявність заборгованості у позичальника у визначеному розмірі на час його смерті, чи дотримано кредитором порядку пред`явлення вимоги до спадкоємця боржника та чи достатньою є вартість успадкованого спадкоємцем боржника майна для задоволення вимог кредитора.

Крім того, ухвалою апеляційного суду від 22.05.2024 витребувано в Смілянської державної нотаріальної контори спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_2 06.03.2019, для приєднання її копій до матеріалів справи.

З листа АТ «Державний ощадний банк України» від 22.10.2019 №46/12-05/20958БТ, адресованого Смілянській державній нотаріальній конторі на запит від 17.09.2019 у спадковій справі №476/2019, вбачається, що банк повідомляв нотаріуса про наявність рахунків ОСОБА_2 у зв`язку із заведенням спадкової справи № 476/2019 після його смерті.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ураховуючи наявні у справі докази, апеляційний суд вважає доведеною наявність у позичальника за кредитним договором заборгованості у розрахованому банком розмірі в сумі 23609,26 грн., що сторонами при апеляційному перегляді справи не заперечується.

Далі, статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто заборгованість по кредитному договору може входити до складу спадщини позичальника.

Відповідно до положень частин 1, 3, 4 статті 1281 ЦК України після смерті позичальника спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини третьої статті 1269 ЦК України).

За обставин цієї справи згідно листа АТ «Державний ощадний банк України» від 22.10.2019 №46/12-05/20958БТ, адресованого Смілянській державній нотаріальній конторі на запит від 17.09.2019 у спадковій справі №476/2019, вбачається, що банк станом на жовтень 2019 року був обізнаний про заведення спадкової справи за № 476/2019 після смерті позичальника ОСОБА_2 , адже надавав нотаріусу відомості про наявність у позичальника банківських рахунків .

За приписами ч.ч.3, 4 ст.1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені, зокрема, частиною третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відтак позивач станом на жовтень 2019 року мав відомості про те, що спадкоємці позичальника ОСОБА_2 , подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини за якими було заведено спадкову справу та саме із вказаного моменту поза всяким розумним сумнівом дізнався про прийняття спадщини після смерті свого боржника.

Однак позовну заяву до суду було подано лише у грудні 2023 року, тобто з пропуском вказаного строку.

Таким чином в силу вищенаведених приписів ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у встановлені законодавством строки, втрачає право вимоги.

З урахуванням таких висновків у задоволенні позовних вимог у цій справі про стягнення кредитної заборгованості зі спадкоємців позичальника має бути відмовлено саме з цих підстав.

Висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову внаслідок недоведеності вартості спадкового майна, що ввійшло до складу спадщини позичальника, враховуючи втрату позивачем права вимоги через порушення присічного строку, визначеного ч.3 ст.1281 ЦК України, є необґрунтованими, адже за відсутності права, яке потребує судового захисту, доведення обсягу та вартості спадкового майна за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги кредитора спадкодавця, не є необхідним.

Апеляційні доводи скаржника у справі про те, що доводити обсяг спадкового майна, отриманого у спадщину, має відповідач, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, за встановлення пропуску позивачем строків пред`явлення вимог кредитором спадкодавця до його спадкоємців, на правильність вирішення спору у справі не спливають.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2024 у даній справі належить змінити, привівши його мотивувальну частину у відповідність до змісту цієї постанови апеляційного суду, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права - ч.ч.3, 4 ст.1281 ЦК України, частково задовольнивши вимоги апеляційної скарги.

На підставі ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи слід залишити за цим учасником справи, адже по суті вирішення спору рішення суду першої інстанції змін не зазнало.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2024 у даній цивільній справі змінити, привівши його мотивувальну частину у відповідність до змісту цієї постанови апеляційного суду.

У решті заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2024 у даній справі залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 24.07. 2024.

Суддя-доповідач

Судді