Справа №591/3426/24
Провадження № 4-с/591/6/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.,

з участю секретаря судового засідання - Рудь В.В.,

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича,

в с т а н о в и в:

04 квітня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. та свої вимоги мотивує тим, що 11 грудня 2023 року Зарічним районним судом м. Суми видано виконавчий лист на підставі рішення по справі №591/4140/20 про стягнення з заявника на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості частини автомобіля SKODA OKTAVIA А7, 2017 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 у розмірі 152053 грн. 00 коп., понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1520 грн. 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп.

Так, приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л.(далі приватний виконавець Мукорез О.Л.) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74536784 від 22 березня 2024 року на підставі виконавчого листа, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 22 березня 2024 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 22 березня 2024 року, постанову про арешт коштів боржника від 22 березня 2024 року. Загальний розмір склав 175775,40 грн.

25 березня 2024 року боржником було сплачено кошти у повному розмірі в сумі 175775,40 грн.

25 березня 2024 року приватним виконавцем Мукорезом О.Л. винесено постанову про зняття арешту з коштів у зв`язку з надходженням коштів, достатніх ля погашення боргу, що свідчить про обізнаність приватного виконавця про виконання рішення в повному обсязі ОСОБА_1 .

Однак, замість винесення постанови про закінчення виконавчого провадження наступного дня 26 березня 2024 року ОСОБА_5 було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

27 березня 2024 року приватним виконавцем Мукорезом О.Л. було відправлено лист боржнику про завершення виконавчого провадження №74536784 згідно п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», на рахунку приватного виконавця залишилися нерозподілені кошти в сумі 175775,40 грн, сплачені боржником.

Таким чином, приватним виконавцем Мукорезом О.Л. неправомірно не було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення Зарічного районного суду м.Суми по справі №591/4140/20 від 06 жовтня 2023 року згідно з виконавчим документом всупереч вимог чинного законодавства; неправомірно винесено постанову про повернення виконавчого документу, оскільки рішення Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 виконано в повному обсязі.

Посилаючись на зазначене, просить суд визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Мукореза О.Л. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №74536784 у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення Зарічного районного суду м. Суми по справі №591/4140/20 від 06 жовтня 2023 року згідно з виконавчим документом; скасувати постанову приватного виконавця Мукореза О.Л. від 26 березня 2024 року у виконавчому проваджені №74536784 про повернення виконавчого документу стягувачу; зобов`язати приватного виконавця Мукореза О.Л. усунути порушення (поновити порушене право ОСОБА_1 ); судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покласти на приватного виконавця Мукореза О.Л.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2024 року відкрито провадження по скарзі, призначено справу до розгляду на 10 червня 2024 року, о 10 год. 30 хв.

29 травня 2024 року від приватного виконавця Мукореза О.Л. надійшли заперечення на скаргу, в яких зазначає, що у нього на виконанні перебувало виконавче провадження ВП №74536784 відкрите 22 березня 2024 року з примусового виконання виконавчого листа №591/4140/20 виданого 11 грудня 2023 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості частини автомобіля SKODA ОКТAVIA А7, 2017 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 у розмірі 152053 грн. 00 коп., понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1520 грн. 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп.

Виконавче провадження відкрито 22 березня 2024 року за заявою адвоката Рижова С.Є. представника стягувача ОСОБА_4 , копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам виконавчого провадження.

25 березня 2024року на рахунок приватного виконавця Мукореза О.Л. надійшли кошти від ОСОБА_1 в сумі 175775,40 грн.

При поданні заяви про відкриття виконавчого провадження стягувач ОСОБА_4 не надала реквізити банківського рахунку для перерахування стягнутих коштів, у зв`язку з чим вказані кошти не було перераховано на користь стягувача.

Разом з тим 26 березня 2024 року від стягувачки ОСОБА_4 надійшла заява про повернення виконавчого листа стягувану без подальшого виконання в порядку п. 1 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Порядок та підстави закінчення виконавчого провадження передбачені ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», яка містить перелік підстав закінчення виконавчого провадження.

Так стаття містить такі підстави закінчення виконавчого провадження, як п. 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; та п. 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

Таким чином, кошти, які надійшли на рахунок приватного виконавця і не витребувані стягувачем, можуть зберігатися на рахунку протягом року і виконавче провадження не може бути закінчено на підставі п. 9 статті, оскільки в такому разі вже закінчене виконавче провадження не може бути повторно закінчено згідно п. 14 цієї статті.

Тобто законодавець не пов`язує факт надходження коштів на рахунок виконавця з обов`язком виконавця закінчити виконавче провадження.

Факт надходження коштів на рахунок є лише підставою для зняття арешту з майна та коштів боржника відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», що і було зроблено виконавцем.

Разом з тим, фактично виконаним в повному обсязі рішенням можна вважати рішення, за яким стягувач отримав належне йому до стягнення за рішенням.

Не можна вважати рішення виконаним, якщо стягувач фактично не отримав кошти за таким рішенням.

Однак у зв`язку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документа без подальшого виконання, приватний виконавець був зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи зазначену процесуальну ситуацію та відсутність відкритого виконавчого провадження, виконавець звернувся до стягувана ОСОБА_1 з листом про надання реквізитів для повернення сплачених коштів, однак на час надання заперечень ОСОБА_3 реквізити рахунку для повернення коштів не надав.

Зазначені обставини подання скарги виникли саме через дії сторін виконавчого провадження, а не через дії приватного виконавця.

Просить суд у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Мукореза О.Л. у виконавчому провадженні №74536784 відмовити за необґрунтованістю (а.с. 27-29).

10 червня 2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 15 липня 2024 року, о 11 год. 15 хв. у зв`язку з клопотанням представника скаржника.

В зазначеному судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали та просили її задовольнити у повному обсязі.

Стягувачка ОСОБА_4 та приватний виконавець Мукорез О.Л. в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 березня 2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. відкрито виконавче провадження (ВП № 74536784) з виконання виконавчого листа № 591/4140/20, що виданий 11 грудня 2023 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 компенсації вартості частини автомобіля SKODA OKTAVIA А7, 2017 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 у розмірі 152053 грн. 00 коп., понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1520 грн. 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп. (а.с.4).

22 березня 2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 15957,30 грн. (а.с. 5).

22 березня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (ВП № 74536784), відповідно до якої розмір мінімальних витрат виконавчого провадження складає: плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69 грн. Загальна сума мінімальних витрат 245,10 грн. (а.с. 6).

22 березня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 в рамках ВП 74536784 на суму 175775,40 грн. (а.с.7).

25 березня 2024 року на рахунок приватного виконавця Мукореза О.Л. надійшли кошти від ОСОБА_1 в сумі 175775,40 грн.

25 березня 2024 року приватним виконавцем Мукорезом О.Л. винесено постанову про зняття арешту з коштів (ВП № 74536784) у зв`язку з надходженням коштів, достатніх для погашення боргу ОСОБА_1 (а.с. 8).

26 березня 2024 року від стягувачки ОСОБА_4 на адресу приватного виконавця Мукореза О.Л. надійшла заява про повернення виконавчого листа стягувачу без подальшого виконання в порядку п. 1 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 41).

26 березня 2024 року приватним виконавцем Мукорезом О. Л. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с. 9).

27 березня 2024 року приватним виконавцем Мукорезом О.Л. направлено лист боржнику ОСОБА_1 , в якому зазначено про те, що у зв`язку з завершенням виконавчого провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» на рахунку приватного виконавця залишилися нерозподілені кошти в сумі 175775,40 грн. Просив надати банківські реквізити рахунку в форматі ІВАNдля повернення сплачених коштів з зазначенням адреси, на яку може бути направлена заява з реквізитами (а.с.10).

За ст. 129 Конституції України рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У частині восьмій статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно п.21 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» розділу I (Загальні положення), у разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби коштів, стягнутих з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), достатніх для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника, виконавець після підготовки розпорядження державного виконавця, передбаченого пунктом 13 розділу VII цієї Інструкції, виносить постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Таким чином законодавство передбачає безальтернативний наслідок здійснення виконання рішення суду у виді перерахування грошових коштів закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, у п.1 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» розділу IV (Облік і звітність за сумами на рахунках органів державної виконавчої служби та приватних виконавців ) вказано про те, що стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках, приватними виконавцями - в державних банках, у тому числі рахунки в іноземній валюті (далі - депозитний рахунок).

У п.12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» розділу IV(Облік і звітність за сумами на рахунках органів державної виконавчої служби та приватних виконавців ) зазначено, що у разі відсутності відомостей, яким чином проводити виплату коштів, виконавець повідомляє стягувача про наявність належних йому коштів та пропонує йому повідомити шляхи отримання ним коштів (через фінансові установи з обов`язковим зазначенням реквізитів для перерахування коштів або поштовим переказом із зазначенням повної адреси стягувача).

Тобто приватний виконавець Мукорез О.Л. мав можливість вирішити питання проведення виплати отриманих від боржника коштів шляхом звернення до стягувача з пропозицією повідомити шляхи отримання ним цих коштів, чого ним зроблено не було.

Посилання приватного виконавця на пункт 14 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого передбачено закінчення виконавчого провадження якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України, суд вважає необґрунтованим, оскільки п. 9 цієї ж норми не передбачає будь-яких умов для закриття виконавчого провадження, окрім фактичного виконання рішення суду, що і відбулось у цьому випадку шляхом перерахування боржником грошових коштів на рахунок виконавця.

Також слід зауважити, що такі форми завершення виконавчого провадження як повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження відрізняються не лише за підставами їх застосування, але й правовими наслідками.

Зокрема, у випадку повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження не вважається автоматично закінченим та не дає підстав для зняття арешту з майна боржника і виключення інформації щодо нього є Єдиного реєстру боржників.

Більше того, частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, у випадку повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження може бути поновлене у будь-який час за ініціативою стягувача в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Натомість зовсім інші правові наслідки закінчення виконавчого провадження з підстав, визначених у статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 цього Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З вказаних обставин вбачається, що приватним виконавцем Мукорезом О.Л. допущено бездіяльність у вигляді невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №74536784 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/4140/20 від 27 вересня 2023 року згідно виконавчим листом, виданим 11 грудня 2023 року.

З цих же підстав не відповідає нормам наведеного вище законодавства і постанова приватного виконавця Мукореза О.Л. про повернення виконавчого документа стягувачу, постановлена ним 26 березня 2024 року.

За нормами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вказані вимоги законодавства, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 447,450- 451 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №74536784 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/4140/20 від 27 вересня 2023 року згідно виконавчим листом, виданим 11 грудня 2023 року.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича від 26 березня 2024 року у виконавчому провадженні № 74536784 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича вчинити відповідні дії щодо закінчення виконавчого провадження №74536784 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/4140/20 від 27 вересня 2023 року згідно виконавчим листом, виданим 11 грудня 2023 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 19 липня 2024 року.

Суддя А.П.Сидоренко