Справа № 357/6438/24
Провадження № 2/362/2246/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Білоцерківської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання недійсним розпорядження та витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, ухвалою від 04 липня 2024 року, її було залишено без руху.

Копію вказаної ухвали отримано 04 липня 2024 року представником позивача особисто за електронною адресою вказаною в позові.

10 липня 2024 року судом отримано заяву про усунення недоліків, позовну заяву в новій редакції та клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору (вх. №№ 15325, 15326 і 15327 від 10.07.2024 року).

Насамперед, вирішуючи клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору, слід звернути увагу представника позивача на те, що відповідно до вимог цивільного процесуального закону, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору лише і тільки враховуючи майновий стан сторони.

Вирішуючи дане клопотання, слід врахувати наступне.

Норма пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Зокрема, у справі наявні відомості Пенсійного фонду України за формою ОК-5 про суми доходів позивача за період з 1999 по 2021 рік у яких відображено нараховані офіційні доходи позивача за вказаний період часу.

Також, суду надано відомості про розмір річного доходу позивача - фізичної особи за 2023 календарний рік.

Проте, суд вважає, що зазначені відомості про відсутність офіційного доходу позивача абсолютно не свідчать про незадовільний майновий стан позивача, оскільки суду не надано інформацію про наявність у позивача інших (неофіційних) доходів.

При цьому, суд критично оцінює твердження заявника про те, що позивач немає ніякого доходу, оскільки позивач як фізична особа отримує грошові кошти та витрачає їх на харчування, одяг, утримання себе та задоволення першочергових життєвих потреб людини.

Та обставина, що позивачу не належить на праві приватної власності рухоме майно, не свідчить про його неспроможність сплатити судовий збір.

Як наслідок, суду не надано об`єктивних відомостей про майновий стан позивача.

Крім того, суд не приймає до уваги та відхиляє доводи заявника про те, що позивач має статус безробітного, оскільки адвокатом не надано суду відповідних письмових доказів зазначеної обставини (наприклад, довідки відповідного центру зайнятості або іншого документу про те, позивач дійсно перебуває на державному обліку як безробітний та отримує відповідний розмір соціальної допомоги по безробіттю).

У зв`язку з цим, суд вважає не доведеним факт такого майнового стану позивача, що дає підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Тобто, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Розам із цим, слід звернути увагу, що сторона позивача не просить відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, як це передбачено нормою пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», а наполягає саме на звільненні позивача від сплати судового збору.

Одночасно, суд переконаний у тому, що сплата судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок не є обтяжливою з урахуванням можливості її розстрочення на певні частини.

Як наслідок, нова редакція позовної заяви не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України, оскільки позивач не сплатив судовий збір та не клопоче про розстрочення чи відстрочення його сплати.

Отже, судом не отримано від представника позивача позовної заяви яка б відповідала вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, враховуючи, що позивач відповідно до ухвали суду не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, приходжу до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 185, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору.

Вважати неподаною та повернути позивачу позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання недійсним розпорядження та витребування земельної ділянки.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

День складення повного судового рішення 19 липня 2024 року.