ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3719/24
провадження № 2/753/4307/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Цимбал І.К.

при секретарі - Козін В.Є.

з участю представників позивача - Веденьєвої О.Є. , Чіжової Т.І.

представника відповідача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Суть справи.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, мати дитини зловживає спиртними напоями, внаслідок чого дитина перебувала у складних життєвих обставинах, а тому були відібрані від матері відповідними органами та перебувають у спеціалізованій установі, а місце знаходження батька невідомо. Позивач вважає, що враховуючи тривалість такої поведінки з боку батьків, останні підлягають позбавленню батьківських прав.

Рух справи.

21.02.2024 визначено суддю.

27.02.2024 відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 04.04.2024 о 12.30.

04.04.2024 підготовче засідання відкладено на 08.05.2024, у зв`язку з неявкою представника позивача.

26.04.2024 надійшов відзив /а.с. 70-73/.

08.05.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду на 19.06.2024.

19.06.2024 оголошена перерва на 15.07.2024 для виклику дитини.

15.07.2024 ухвалено рішення.

Доводи учасників справи.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених в останньому та пояснили, що мати дитини зловживає спиртними напоями, через несвідомий стан не може виконувати батьківські обов`язки та навіть мав місце випадок травмування дитини, внаслідок чого була засуджена. Щодо батька дитини, останній не приймає будь якої участі у житті сина, місце його знаходження невідомо.

Відповідач ОСОБА_4 та представник останньої просили відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що відповідач дійсно вживала алкогольні напоїв, разом з тим, відповідач проходить курс реабілітації та адаптації з власної ініціативи і неофіційно працює у зазначено центрі, схильність до вжиття алкоголю втратила. Відповідач систематично відвідує сина, проводить із ним час, син бажає повернутися до матері, яка на даний час повністю виправилась. Враховуючи, що обставини та поведінка ОСОБА_4 докорінно змінилися, підстави для позбавлення матері батьківських прав відсутні.

Обставини встановлені судом.

У службі у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі ? служба) на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, знаходиться малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (наказ служби від 25.07.2022 № 110), у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків.

Дитина разом з матір`ю ОСОБА_4 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Батько дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , участі у вихованні сина не приймає, місце його перебування не встановлено.

13.02.2024 до служби надійшло усне повідомлення від представників Дарницького районного в м. Києві центру соціальних служб щодо ОСОБА_4 , яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , за адресою місця проживання.

Спеціалістами служби спільно з представниками сектору ювенальної превенції Дарницького УПГУНП у м. Києві та фахівцями Центру соціальних служб 13.02.2024 було відвідано адресу проживання дитини та встановлено, що ОСОБА_5 знаходить вдома із матір`ю ОСОБА_4 . На час відвідування помешкання перебувало у антісанітарійних умовах, відсутні продукти харчування. Речі в занедбаному стані, розкидані по кімнаті, на підлозі знаходились небезпечні предмети виделки та ножі, присутній неприємний запах, від ОСОБА_4 відчувався запах алкоголю, остання мала вигляд людини, яка систематично зловживає спиртними напоями.

13.02.2024 спеціалістами служби складено акт відповідно до якого зазначено про відсутність належного догляду за дитиною, що є загрозою для її життя та здоров`я, також викликано карету швидкої медичної допомоги.

14.02.2024 Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією видано розпорядження «Про негайне відібрання дитини».

17.01.2022 до служби також надходило повідомлення від Київської міської клінічної лікарні № 2, в якому вказано, що згідно акту органу МВС та закладу охорони здоров`я від 14.01.2022 в стаціонар була доставлена дитина із різано. Колотою раною правої лопатки ділянки, садина. Як пояснила ОСОБА_4 , вона разом із сином приїхала шукати батька дитини і під час розмови та розпиття спиртних напоїв відбулась сварка в ході якої дитина отримала відповідну травму, після чого ОСОБА_4 викликала карету швидкої медичної допомоги, а в подальшому 23.02.2022 ОСОБА_4 була засуджена за ст. 125 КК України.

18.01.2022 з батьками була проведена профілактична бесіда спеціалістами служби. В ході розмови було встановлено, що мати з дитиною не мають постійного місця проживання, часто змінюють останнє, матеріальний стан незадовільний. ОСОБА_4 має схильність до вжиття алкогольних напоїв. Батько проживає з іншою жінкою та працює, фінансової допомоги дитині не надавав, неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАп. Батько на час перебування дитини у лікарні сина не відвідував.

Відповідно до листа служби від 25.01.2022 № 101/46-310 ОСОБА_5 01.02.2022 влаштований до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та в умовах військового стану, разом з Центром реабілітації був евакуйований до ФР Німеччина.

У період перебування дитини за кордоном ОСОБА_4 проходила реабілітацію від алкогольної залежності у м. Буча.

У березні 2022 року ОСОБА_4 повернулась до м. Києві та влаштувалася на роботу, постійно була на зв`язку із службою, дізнавалася про стан здоов`я сина та його успіхи. ОСОБА_4 орендувала помешкання за адресою: АДРЕСА_1 для повернення Кирила на виховання та спільне проживання.

31.07.2023 відповідно до заяви ОСОБА_4 дитину повернуто в Україну та передано матері для спільного проживання.

Згідно актів обстеження від 12.10.2023 та 26.10.2023, 24.11.2023 ОСОБА_4 створено умови для проживання сина і забезпечено основні потреби дитини.

26.12.2023 під час відвідування місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спеціалістами служби, мати дитини поводила себе агресивно, розмовляла у підвищеному тоні, не керувала своєю поведінкою, спостерігалась різка зміна настрою.

Відповідно до листів Центру соціальних служб від 28.09.2023, 17.01.2024, 19.02.2024 ОСОБА_4 надано послугу соціальний супровід, якими остання не скористалась, не відвідувала курси для батьків.

Згідно характеристики ОСОБА_5 , який є учнем 1-Б класу, загальноосвітньої шкоди № 127 Дарницького району м. Києва дитина не уважна, займається сторонніми справами, постійно потребує допомоги вчителя, має бідний словниковий запас, може виражатися нецензурною лексикою, не товариський, має мало друзів, іноді вступає у конфлікти з однокласниками. ОСОБА_4 не приділяє належної уваги дитині, до рекомендації вчителів не прислухається. Дитина часто пропускає уроки без поважних причин.

Згідно листів від 02.04.2024 ГО «Маханаім» ОСОБА_4 , з 17.02.2024 і по данй час проходить курс реінтеграції та адаптації та проживає в центрі ВПГО «Маханаім», що знаходиться у АДРЕСА_2 .За цей час ОСОБА_4 зарекомендувала себе як добра та порядна людина, на регулярній основі відвідує дитину згідно дозволу Служби у справах дітей за заявою ОСОБА_4 від 26.03.2024 та постійно спілкується з сином по телефону.

Згідно листа БО «Фонд «Асперн» від 24.04.2024 вбачається, що ОСОБА_4 систематично відвідує сина, який на даний час проживає у центрі реабілітації, ОСОБА_5 чекає на зустрічі з матір`ю, зустрічає її з радістю, запитує маму, коли вона вирішить свої справи та забере його. ОСОБА_4 щоденно підтримує телефонний зв`язок із сином, турбується про його здоров`я, успіхи, також має зв`язок із класним керівником сина та цікавить його навчанням. ОСОБА_4 , підтримає зв`язок з фахівцями центру, відвідувала заняття з психологом. Матері надається психологічна допомога та рекомендації щодо покращення свого батьківського потенціалу і навичок виховання й догляду за сином.

Згідно характеристик від 05.05.2024, 07.05.2024 ОСОБА_4 з ГО «Маханаім», остання отримає знання щодо хрестиянських цінностей та моральних засд життя, займається побутовими справами, дотримується встановлених правил, виконує надані об`єми роботи, продовжує проходити курс реабілітації.

29.05.2024 служба надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів щодо ОСОБА_5 . З вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_4 приймала участь у засіданні комісії 09.05.2024, та пояснила обставини зміни поведінки.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні рішення і положення закону, яким керувався.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував на тому, що розвиток дитини, її виховання базується насамперед на сімейному вихованні.

У рішенні від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України» (Mamchur v. Ukraine, заява № 10383/09) ЄСПЛ виснував, що, по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному і стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Згідно рішення від 10.09.2019 ЄСПЛ у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (Strand Lobben and Others v. Norway, заява № 37283/13) зазначено, що коли інтереси дитини суперечать інтересам батьків, органи влади повинні встановлювати справедливий баланс цих інтересів, при цьому особливе значення надається найкращим інтересам дитини.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine, заява № 39948/06), в якому зроблено висновки про виключність такого заходу, як позбавлення батьківських прав, оскільки право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположну складову сімейного життя. Заходи національних органів, спрямовані на те, щоб перешкодити реалізації вказаного права, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таке втручання може здійснюватися «згідно із законом», відповідати законним цілям, переліченим у п. 2 ст. 8 Конвенції, і має бути «необхідним у демократичному суспільстві». Національні органи повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися досить переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 32, 51 Конституції України, ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство.

У ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`яє природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпеченняі несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ч.ч. 1, 2, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно п.п. 15,16 ППВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно рішення від 23.06.2020 у справі «Оморефе проти Іспанії» (Omorefe v. Spain, заява № 69339/16), у якому ЄСПЛ дійшов висновку, що органи влади не збалансували інтереси дитини з інтересами біологічної матері, не врахували належним чином зусилля заявниці щодо впорядкування та стабілізації свого становища.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні окрім досліджених письмових доказів, судом було опитано дитину по відношенню до якої позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав, яка повідомила, що бажає бути з мамою, любить її, у них чудові відносини, мати постійно відвідує сина, нічого поганого не пригадує та бажає скоріше бути разом із мамою. Щодо батька будь яких пояснень не надав.

Суд вважає, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів того, що ОСОБА_4 тривалий час докладала зусиль щодо впорядкування та стабілізації свого становища, про що також свідчать поведінка, зовнішній вигляд ОСОБА_4 її пояснення.

В свою чергу, у висновку служби у справах дітей не враховано жодні позитивні зміни у житті ОСОБА_4 , останній є аналогічний позову, без врахування фактів та обставин, які мали місце після його подання до суду, зокрема й власні листи, дозволи тощо. У зв`язку з чим суд вважає такий висновок стосовно ОСОБА_4 абсолютно формальним та не актуальним станом на час розгляду справи і таким, що спростовується дослідженим у судовому засіданні доказам та встановленим обставинам, стосовно позитивних змін у житті ОСОБА_4 направлений на возз`єднання із сином.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що поведінка ОСОБА_4 повністю змінилась, для чого остання вживала та продовжує вживати зусилля, на даний час виправила ситуацію щодо своєї поведінки, а тому з урахування думки дитини, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 слід відмовити.

Разом з тим, суд вважає, що доводи позивача щодо батька дитини повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і задовольняє позов в цій частині.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 168 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною.

Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

Крім того, згідно ч.ч. 1,4, 5 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Згідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи те, що суд задовольняє позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 саме з останнього підлягають стягненню аліменти у розмірі визначеному у позові, якій суд вважає обґрунтованим і відмовляє у задоволенні позову в цій частині стосовно ОСОБА_4 .

Судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати в разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1-13, 17, 18, 76-82, 89, 133, 141, 242, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 350-5, 350-6, 350-8, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів -задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_6 , на користь законного представника дитини аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини з усіх видів заробітку/доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2024 та до повноліття дитини.

Допустити до негайного виконання рішення в межах стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2 146 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Головуючий: