справа № 208/1310/24
№ провадження 2/208/669/24
12 липня 2024 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.
За участю: секретаря судового засідання Паталахи І.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -
21 лютого 2024 року адвокат Плетенко К.Ю., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з матеріалами позовної заяви до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням».
Згідно до позовних вимог просить:
визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в органах державної реєстрації фізичних осіб..
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивач зазначила, що батько позивача ОСОБА_3 є уповноваженим квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . На теперішній час батько позивача придбав інше житло, знявся з реєстрації за вказаною адресою та проживає окремо.
У зазначеній квартирі на теперішній час зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідач - його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується виданою ТОВ «Абонент XXI» довідкою про реєстрацію та склад сім`ї №001273320 від 13.02.2024 року.
Позивач проживає у вказаній квартирі, виконує всі обов`язки зі сплати комунальних послуг та з утримання квартири в належному санітарно-технічному стані.
У травні 2021 року відповідач виїхав з квартири, забрав свої особисті речі, та поїхав на постійне місце проживання до Республіки Польща. Таким чином, жодних підстав для реєстрації відповідача у вказаній квартирі немає, оскільки фактично він там не мешкає, комунальні послуги не сплачує, особисті речі відповідача у зазначеній квартирі відсутні.
Вказані вище обставини підтверджуються актом про не проживання № 71 від 14.02.2024 року, затвердженим начальником юридичного відділу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Добробут», з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з травня 2021 року.
Реєстрація відповідача у квартирі створює для позивача перешкоди в користуванні та розпорядженні житлом, оскільки позивач несе усі витрати по сплаті комунальних платежів та всі витрати з утримання квартири з урахуванням реєстрації у ній відповідача.
За час відсутності відповідача за місцем реєстрації у спірній квартирі позивач жодних перешкод у користуванні жилим приміщенням не чинив.
Добровільно вирішити це питання не надалось можливим, оскільки фактичне місце перебування відповідача на сьогоднішній день не відоме, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав щодо користування жилим приміщенням.
Вважає, що на сьогоднішній день є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, виходячи з наступного.
2. Позиція відповідача.
Відповідач, ОСОБА_2 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлена згідно до вимог ст.130 ЦПК України, через оголошення на сайті судова влада. В судові засідання не прибувала, заяв та клопотань не подавала, причину неявки суду не повідомляла, також відзиву на позов, чи зустрічний позов відповідачем не подано.
3. Позиція третіх осіб, без самостійних вимог щодо предмету спору.
Представник Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради надала суду заяву про розгялд справи без участі представника, прохала прийняти рішення згідно до вимог чинного законодавства України.
4. Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи.
21 лютого 2024 року надійшла позовна заява від адвокат Плетенко К.Ю., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 (а.с. 1-5).
21 лютого 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 18).
06 березня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 21).
28 березня 2024 року представник позивача адвокат Плетенко К.Ю. подала до суду заяву, просить виклик відповідача в судове засідання здійснювати шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» (а.с. 26)
28 березня 2024 р. на офіційному веб-порталі «Судова влада» було розміщено оголошення про виклик відповідача ОСОБА_2 в судове засідання на 22.04.2024 року (а.с.29)
29 березня 2024 року представник третьої особи ОСОБА_4 надала суду заяву про розгялд справи без участі представника, прохала прийняти рішення згідно до вимог чинного законодавства України (а.с.30)
22 квітня 2024 року представник позивача адвокат Плетенко К.Ю. подала до суду заяву подала до суду заяву, просить позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності, винести заочне рішення (а.с. 32).
08 травня 2024 р. на офіційному веб-порталі «Судова влада» було розміщено оголошення про виклик відповідача ОСОБА_2 в судове засідання на 22.05.2024 року (а.с.34)
Сторони в судове засідання не прибули, позивачем подано заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, і проти заочного розгляду не заперечував.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності відповідача із ухваленням заочного рішення.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.
5. Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 є уповноваженим квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . На теперішній час батько позивача придбав інше житло, знявся з реєстрації за вказаною адресою та проживає окремо (а.с.11).
У зазначеній квартирі на теперішній час зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідач - його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується виданою ТОВ «Абонент XXI» довідкою про реєстрацію та склад сім`ї №001273320 від 13.02.2024 року (а.с.12).
Позивач проживає у вказаній квартирі, виконує всі обов`язки зі сплати комунальних послуг та з утримання квартири в належному санітарно-технічному стані.
У травні 2021 року відповідач виїхав з квартири, забрав свої особисті речі, та поїхав на постійне місце проживання до Республіки Польща. Таким чином, жодних підстав для реєстрації відповідача у вказаній квартирі немає, оскільки фактично він там не мешкає, комунальні послуги не сплачує, особисті речі відповідача у зазначеній квартирі відсутні.
Вказані вище обставини підтверджуються актом про не проживання № 71 від 14.02.2024 року, затвердженим начальником юридичного відділу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Добробут», з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з травня 2021 року (а.с.13).
6. Правові норми законодавства застосовані судом ат висновки прийнятого рішення.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Правовідносини врегульовані також Главою 4 Житлового кодексу Української РСР «Користування гуртожитками».
Так, згідно зі ст. 127 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.
Відповідно до ст. 128 ЖК УРСР жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року за відсутності поважних причин у мешканця житла щодо його постійного не проживання за місцем знаходження житла він може бути визнаний судом, таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» передбачено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК, а саме: від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що вищезазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Відповідно до довідки про реєстрацію та склад сім`ї №001273320 від 13.02.2024 року, на теперішній час за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідач - його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно до акту про фактичне не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з травня 2021 року по теперішній час.
При вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого жилого приміщення.
Із урахуванням положень ст.55 Конституції України, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.64, 65, 71, 72 ЖК Української РСР, враховуючи те, що особа, яка на законних підставах вселилися в жиле приміщення як квартиронаймач, несе тягар його утримання, така особа має право на звернення до суду захистом своїх прав, зокрема і з позовом про визнання іншої особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Зняття з реєстрації місця проживання (перебування) здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) (пункт 3 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад".
Зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі:рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про не проживання відповідача за вказаною адресою понад шість місяців, та з огляду на не надання останнім доказів щодо поважності причин відсутності, а також не вчинення дій щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року)».
«Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)».
7. Судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0217-7836-6372-2493 від 16 лютого 2024 року.
Оскільки позовну заяву задоволено, то з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в органах державної реєстрації фізичних осіб.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок в оплату судових витрат.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
відповідач ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Суддя Івченко Т. П.