ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Кавунець А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту спільного проживання зі спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання разом з бабусею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та мамою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2011 року і до смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його бабуся - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 9/17 частин будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Спадкоємницею першої черги була його мама ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В установлений законом строк ні мама заявника, ні заявник не звернулися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але з 2011 року заявник з мамою постійно проживали з бабусею в її будинку, доглядали її, вели спільне господарство.

З метою реалізації свого права на спадщину після смерті ОСОБА_4 , а саме, на вищевказаний будинок, який належав матері спадкодавці ОСОБА_3 , заявник звернувся до нотаріальної контори однак, державний нотаріус Першої Фастівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з не наданням документів, які б підтверджували б сумісне проживання заявника з ОСОБА_3 та відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Зважаючи на неможливість оформити спадкові права на будинок, заявник звертається до суду щодо встановлення юридичного факту спільного проживання зі спадкодавцем, а саме факту постійного його проживання разом з бабусею ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_4 , починаючи з 2011 року і до смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник документально не може підтвердити факту постійного проживання зі спадкодавцем.

На підставі зазначеного заявник вимушений звернутись до суду, оскільки встановлення зазначеного факту є необхідним для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалою від 10 травня 2024 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити.

Заінтересована особа в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09.11.2012 року Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, серія НОМЕР_1 /а.с.35/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 9/17 частин житлового будинку номер АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори 18.03.1994 року, р. 1-483 /а.с.34/.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її дочка ОСОБА_4 (матір заявника), але юридично не оформила своїх спадкових справ.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 07.05.2018 року Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, серія НОМЕР_2 /а.с.36/.

Таким чином, заявник, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При зверненні заявника до нотаріуса з питання оформлення спадкових прав після померлої матері ОСОБА_4 , йому було відмовлено в зв`язку з не наданням документів, які б підтверджували б сумісне проживання заявника з ОСОБА_3 та відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок /а.с.46/. Зважаючи на неможливість оформити спадкові права на будинок, заявник звертається до суду щодо встановлення факту, який має юридичне значення, а саме факту постійного його проживання разом з бабусею ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_4 , починаючи з 2011 року і до смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник документально не може підтвердити факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавиці.

Також, факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцею на час відкриття спадщини підтверджується довідкою, Борівського старостинського округу № 190 від 04.07.2023 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) постійно проживали та доглядали до дня смерті бабусю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.33/.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцями, суд вважає необхідним задовольнити заяву, встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Таким чином, вимоги заявника є доведеними та обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 265, 315 ЦПК України, ст. 1218, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , про встановлення юридичного факту спільного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з бабусею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та мамою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2011 року і до смерті ОСОБА_4 04.05.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська