Справа № 128/976/24

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Літин заяву позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 128/976/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
11.07.2024 позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі мотивуючи її тим, що 03.07.2024 Літинським районним судом Вінницької області ухвалено рішення у вищевказаній цивільній справі, яким повністю задоволено її позовні вимоги. Зазначає, що відповідна заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу була заявлена її представником (адвокатом) у судовому засіданні до закінчення судових дебатів і під час судових дебатів.
Відтак просить суд задовольнити заяву в повному обсязі та ухвалити додаткове рішення у справі № 128/976/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнути на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 25 000,00 грн. та судового збору в сумі 4 242,61 грн. (а.с. 152-154).
Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась. Натомість її представник адвокат Болманенко О.О. (уповноважений представляти інтереси позивачки на підставі ордеру серії АВ № 1059898 (а.с. 73) надіслав на електронну адресу суду клопотання, відповідно до якого просив розгляд заяви провести без його участі, а заявлені вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 170).
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання також не з`явився, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином. Про причини неявки суд не попередив, будь-яких клопотань на адресу суду не надав (а.с. 169).
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, матеріали цивільної справи, враховуючи заяву представника позивача, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя ст.270 ЦПК України).
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Так, 01.12.2023 ОСОБА_1 уклала договір про надання правничої допомоги (а.с. 155).
Згідно додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 01.12.2023 (а.с. 156) сторонами погодженого гонорар за надання професійної правничої допомоги в сумі 25 000,00 грн.
Розрахунковою квитанцією за № 2-1223 від 01.12.2023 (а.с. 157) зазначається про оплату гонорару в розмірі 25 000,00 грн.
Актом виконаних робіт зазначається обсяг робіт виконаний адвокатом Болманенком О.О. (а.с. 159-160). До того ж в акті зазначається, що сторони претензій одна до одної не мають.
Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За вказаних обставин, враховуючи об`єм наданих адвокатом послуг та складність справи, витрачений адвокатом час, час витрачений на дорогу у судові засідання та виходячи з критерію реальності та розумності вартості адвокатських послуг, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 частково, та ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивачки 25 000,00 грн. у якості судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Щодо вимоги про стягнення судового збору у сумі 4 242,61 грн., то суд позбавлений можливості задовольнити дану вимогу, оскільки судом вже було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивачки відшкодування витрат зі сплати судового збору у сумі 4 242,61 грн. у рішенні від 03.07.2024 (а.с. 148 зв.)
Керуючись ст.ст. 141, 246, 247, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд
Заяву позивачки ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.