Справа № 754/751/23
Провадження № 2/361/1065/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про усунення перешкод у спілкування з дитиною та встановлення графіку спілкування,

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2023 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача, в якому просила зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спілкуванні з онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши такі способи участі бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме: постійно необмежене право спілкування як особисто без присутності сторонніх осіб, так і шляхом телефонного зв`язку та інтернет - зв`язку із ОСОБА_5 ; зобов`язати відповідача інформувати позивача, в разі зміни місця проживання дитини, про місце знаходження останнього, вирішити питання про судові витрати.

Свій позов обґрунтовувала тим, що вона є бабусею малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який наразі навчається в Броварській спеціалізованій школи І-ІІІ ступенів ім. Василя Стуса, м. Бровари Київської області.

Наразі дитина відповідно до рішення Броварської міської ради Броварського району Київської області від 30.03.2021 року № 222 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування та знаходиться під опікою.

Опікуном дитини є старший онук позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, як стверджує позивач, не надає їй доступу до дитини.

Звернення позивача до управління освіти Броварської міської ради Броварського району Київської області та Броварської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів ім. Василя Стуса, не дали жодного результату щодо зустрічі з дитиною та надано рекомендацію звернутися до Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварького району Київської області.

Звернувшись із письмовою заявою до Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області про встановлення графіку спілкування з дитиною, Службою у справах дітей 03.02.2022 року було надіслано лист про надання роз`яснень наступного змісту: "З 23 березня 2021 року на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у Службі перебуває малолітня дитина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 30.03.2021 № 222, ОСОБА_5 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з тим, що матір дитини, ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а батько, ОСОБА_7 , рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2021 визнаний безвісно відсутнім.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 20.04.2021 № 295 ОСОБА_3 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_5 .

Принагідно інформуємо Вас, що в статті 257 Сімейного кодексу України визначено:

- баба має право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні;

- батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання внуків.

Вами вказано, що гр. ОСОБА_1 чинять перешкоди у спілкуванні з дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_5 .

Тому, згідно статті 257 Сімейного кодексу України, якщо такі перешкоди чиняться, баба має право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 19 Сімейного кодексу України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до статті 263 Сімейного кодексу України спір щодо участі баби у вихованні дитини вирішується судом

У Службі відсутні відомості та підтверджуючі рідство документи, як баби та онука, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_5 . Також не додані вказані документи до звернення.

У разі доведення рідства між гр. ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_5 , ОСОБА_1 має право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з онуком або про участь у вихованні дитини".

Позивач зазначає, що враховуючи відмову Служби у справах дітей у розгляді зазначеної заяви, вона наразі вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Так, позивач є громадянкою України та з 1995 року проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , донькою - ОСОБА_6 , зятем - ОСОБА_7 та онуками - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в м. Донецьк, за наступними адресами:

- позивач із чоловіком - АДРЕСА_1 ;

- донька із сім`єю - АДРЕСА_2 .

Вказівні об`єкти нерухомості належать позивачу на праві приватної власності.

Після початку військових дій на сході України, позивач з дітьми вимушена була залишити місто Донецьк.

Так з липня 2014 року по червень 2019 року позивач спільно із відповідачем, дитиною проживали на орендованій квартирі за адресою АДРЕСА_3 , а з червня 2019 року по 26.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_4 .

Приблизно з січня 2020 року відносини між позивачем та відповідачем почали псуватися, і 26.12.2020 року, відповідач забравши дитину, вибув на постійне місце проживання до міста Бровари Київської області, де проживає і наразі.

Починаючи з 26.12.2020 року відповідач не дозволяє позивачу спілкуватися дитиною.

Мати Дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2020 року у справі №754/16441/20 визнана померлою, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 від отруєння угарним газом.

Батько Дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року у справі № 754/17414/20 визнано безвісно відсутнім.

Дідусь дитини та чоловік позивача - ОСОБА_8 - згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2020 року у справі № 754/16704/20, визнаний померлим, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 від отруєння угарним газом.

Разом з тим, наявність конфлікту та неприязні відносин між відповідачем та позивачем не є підставою для обмеження її прав на спілкування з дитиною.

Позивач бажає приймати участь у вихованні дитини та спілкуватися з ним. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з бабусею служитиме задоволенню життєво важливих психологічних потреб останньої.

Позивач має право на спілкування з онуком та приймати участь у його вихованні і при цьому відповідач не має права перешкоджати цьому в інтересах дитини. Позбавлення бабусі права на спілкування з онуком може позбавити його родинних зв`язків, турботи та любові з її боку.

19 січня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва Лісовської О.В. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 15 лютого 2023 року.

12 квітня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва Лісовської О.В. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

25 травня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва Лісовської О.В. матеріали даної справи передані на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.

23 червня 2023 року матеріали даної справи надійшли до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 23 червня 2023 року вказана справа передана судді Радзівіл А.Г.

26 червня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 13 вересня 2023 року.

31 жовтня 2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Посилається на те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є опікуном його малолітнього брата ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 20.04.2021 року №295. Тобто він є відповідальним за життя і здоров`я брата та піклується про його фізичний, психічний та духовний розвиток.

За час спільного проживання відповідача та його підопічного з громадянкою ОСОБА_1 остання негативно впливала на виховання та психологічний стан малолітнього ОСОБА_5 , зокрема звертає увагу суду на наступні обставини неналежної по відношенню до відповідача та його підопічного поведінки позивачки: неодноразово висловлювала відповідачу та його малолітньому брату думку про те, що малолітнього ОСОБА_9 необхідно здати до дитячого будинку; під час купання брата включала дуже гарячу воду, через що дитина дуже плакала та боялась будь-якого контакту з водою; під час навчання брата у школі вона забороняла відвідувати деякі заняття, які на її думку нібито є шкідливими для дитини, наприклад фізкультура, якщо урок фізкультури був в середині навчального дня, то дитина могла не піти у школу в цей день взагалі; під час одного з уроків англійської мови (04.02.2021 року) вона намагалася вибити вікно у школі НВК № 39 м.Києва ?щоб поспілкуватися?, чим налякала ОСОБА_10 ; забороняла спілкування ОСОБА_10 з іншими родичами; забороняла відповідачу з ОСОБА_5 виходити на вулицю в період з грудня по квітень; забороняла спати ОСОБА_5 на окремому ліжку до 7 років; нав`язувала думки малолітній дитині щодо його рідних, зокрема, брата, тітки, бабусі, дідуся, використовуючи такі слова як: фашист, насильник, маніяк, бандит, тобто намагалася налаштувати дитину проти всіх інших родичів. Неодноразово інші рідні чують слова від ОСОБА_5, такі як: ?Ти така хороша, а бабушка казала, що ти погана?.

Також відповідач зазначив, що позивач щодня надсилає відповідачу повідомлення з погрозами щодо його молодшого брата, а також безпідставними звинуваченнями у месенджер ?Vіbеr?. Так, 01.04.2022 року позивач звинуватила відповідача у сексуальному насильстві над братом. Крім того, неодноразово звинувачувала його у фізичному та психологічному насильстві тощо. Кожен день він отримував повідомлення, що принижують загиблих батьків, інших родичів відповідача та його підопічного, а також повідомлення щодо особисто відповідача у віці до 1 року. У своїх повідомленнях вона неадекватно сприймає стан малолітнього брата, просить його ?не плакати?, ?говорити, що він хоче їсти?, ?що йому потрібно кричати на вулиці про допомогу? тощо. Тобто вона чинить психологічний тиск як на відповідача, так і на його малолітнього брата. При цьому відповідач є повнолітнім і може проаналізувати і правильно сприйняти її висловлювання та тиск, однак його підопічний є ще малим і такі дії зі сторони ОСОБА_1 . Можуть негативно вплинути на його емоційний стан та психологічне здоров`я.

При дитині неодноразово дозволяла собі ганебні висловлювання про загиблих батьків.

Неодноразово відповідач отримував дзвінки невідомих людей, які погрожували розправою у випадку, якщо він не дозволить спілкуватися малолітньому брату з бабою. Так, 21.01.2021 року відповідач отримав дзвінок від невідомого чоловіка з тимчасово окупованої території України (м. Донецьк), який відмовився представлятися, з погрозами фізичного насилля.

Враховуючи вищенаведені факти, відповідач вважає, що поведінка ОСОБА_1 є нестабільною і його малолітній брат ОСОБА_5 неодноразово був свідком її емоційних спалахів. Відсутність самоконтролю та емоційна нестабільність може призвести до нанесення брату відповідача як психологічних, так і фізичних травм.

Таким чином, незважаючи на те, що відповідно до законодавства баба має право спілкуватися зі своїми онуками та брати участь у їх вихованні, попередній досвід спілкування як відповідача особисто, так і його малолітнього брата ОСОБА_5 із ОСОБА_1 свідчить про неконтрольованість її поведінки, можливість застосування психологічного тиску та фізичної сили до малолітнього ОСОБА_5 , що перешкоджатиме нормальному розвитку дитини.

Право баби на спілкування з онуком не має бути безумовним, а має реалізовуватися в першу чергу із урахуванням прав та інтересів самого онука та недопущення негативного впливу на його фізичне та психологічне здоров`я, що буде мати місце у даному випадку у разі задоволення позовних вимог.

Звертає увагу, що громадянка ОСОБА_1 , крім ОСОБА_5 , має ще трьох онуків, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 . Усі три особи отримали психологічні травми та терплять психологічне насилля від ОСОБА_1 до теперішнього часу. Тому відповідач, як опікун ОСОБА_5 , хоче вберегти його від негативного психологічного впливу ОСОБА_1 . Всі вищенаведені обставини може також підтвердити свідок, щодо якого відповідач буде клопотати про врахування його свідчень в межах даної справи.

Підсумовуючи, оскільки відповідач, як опікун та рідний старший брат, є законним представником ОСОБА_5 і саме він є відповідальним за життя і здоров`я дитини та піклується про його фізичний, психічний та духовний розвиток, даним відзивом він просить суд врахувати вищенаведені обставини та пояснення під час розгляду позовної заяви ОСОБА_1 Та відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки їх задоволення буде мати негативний вплив на розвиток ОСОБА_5 .

16 листопада 2023 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якій посилається на те, що у відзиві відповідач не наводить жодного доказу, чи встановленого факту, всі твердження є надуманими, якими відповідач намагається ввести суд в оману, неправомірно цим позбавивши бабусю у відповідності до ст. 257 Сімейного кодексу України права виховувати онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , права спілкуватися зі своїм онуком.

Відповідач в порушення прямої норми ст. 257 Сімейного кодексу України чинить перешкоди у праві бабусі ОСОБА_1 в праві виховання онука, прикриваючи свою протиправну поведінку надуманими вигадками про бажання бабусі піклуватися про малолітнього внука, якого вона після смерті батьків, як і самого відповідача виростила.

Онуки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є повними сиротами, тато, мати, дідусь загинули на окупованій території Донеччини.

Саме бабуся, ОСОБА_1 , вивезла в 2014 році з окупованого міста Донецька своїх двох маленьких онуків, яким на той час було: ОСОБА_14 - 1 рік, ОСОБА_15 - 15 років до міста Києва. Вони є внутрішньо переміщеними особами.

До 2021 року ОСОБА_1 (7 років) спільно проживала з онуками, ростила їх, виховувала, піклувалася, тобто здійснювала всі обов`язки по догляду за дітьми.

Отже, всі обставини викладені у відзиві є обманом, не підтвердженими належними доказами з метою психологічного впливу як на ОСОБА_1 так, на малолітню дитину ОСОБА_9 .

Систематичний психологічний тиск на дитину, довготривала примусова, проти волі дитини, розлука з бабусею не може не вплинути негативно на емоційний стан та психологічне здоров`я ОСОБА_14 .

04 березня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви, відповіді на відзив.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в повному обсязі, пояснення надали аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона є невісткою позивача з 1994 року, з осені 2023 року вони з позивачем не спілкуються, після того як позивач дізналась, що вона буде свідком. Позивач постійно негативно висловлювалась про відповідача та його батьків. Позивач є не простою людиною за своїм характером та внутрішніми переконаннями. У позивача та відповідача були суперечки з приводу виховання ОСОБА_10 , стосовно школи, лікування. ОСОБА_1 забороняла ОСОБА_10 виходити на вулицю, до ОСОБА_17 відноситься неприязно. Коли вони проживали разом, в них виникали суперечки. Позивач завжди погано говорила про батька хлопчиків. Коли хлопчики з`їхали від бабусі, свідок зі своїм сином ОСОБА_11 зустрілись з позивачем, щоб обговорити як будуть в подальшому спілкуватись, але зустріч закінчилась сваркою. Позивач не контролює свої емоції, може кричати, проклинати. Позивач дуже негативно настроєна проти ОСОБА_3. Відповідач ніколи не настроював ОСОБА_5 проти бабусі. Хлопчики приходять до свідка в гості і ОСОБА_18 казав свідку: ?Я тебе люблю, ти хороша, хоча бабуся казала, що ти погана?. Діти свідка не спілкуються з бабусею, якщо вона звертається до них за допомогою, то допомагають.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що позивач є його бабусею. ОСОБА_18 та ОСОБА_17 приходять в гості до його мами ОСОБА_16 . У ОСОБА_17 з бабусею тяжкі відносини, якщо вони зустрічаються то розмова відбувається на підвищених тонах. Бабуся негативно говорить про батька ОСОБА_17 . У свідка із бабусею гарні відносини, за останні два роки два рази бачились, бо з нею важко спілкуватись. У свідка є сестра, які в неї відносини з бабусею він не знає, але коли вони з сестрою проживали разом, то сестра часто плакала після дзвінка бабусі. Свідок чув як бабуся негативно висловлювалась про батька ОСОБА_17 та ОСОБА_10 . До ОСОБА_17 завжди було погане ставлення у бабусі, між ними завжди були сварки. Позивач кричить та завжди незадоволена ОСОБА_17 .

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини у справі і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 є бабусею малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ворошиловського району м. Донецька, актовий запис №243; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №7, зареєстрованого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №791; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №6, народження ОСОБА_5 зареєстроване Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №79.

Мати ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2020 року у справі №754/16441/20 визнана померлою, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 від отруєння угарним газом, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , зареєстрованим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №3464.

Батько ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року у справі №754/17414/20 визнано безвісно відсутнім.

ОСОБА_8 (чоловік позивача) згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2020 року у справі № 754/16704/20, визнаний померлим, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 від отруєння угарним газом, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , зареєстрованим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №3465.

Наразі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до рішення Броварської міської ради Броварського району Київської області від 30.03.2021 року № 222 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування та знаходиться під опікою.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 30.03.2021 №222, ОСОБА_5 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з тим, що матір дитини, ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а батько, ОСОБА_7 , рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2021 визнаний безвісно відсутнім.

У висновку Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області № 250 від 04.04.2023 року про визначення ОСОБА_1 порядку участі у вихованні та спілкуванні з онуком, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено, що ОСОБА_1 є рідною бабою дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_5 , з`ясувавши режим дня малолітньої дитини та думку, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за доцільне визначити ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні малолітнього онука, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : два рази на місяць у першу та третю суботу місяця з 16.00 год до 18.00 год, за місцем проживання баби, у супроводі опікуна дитини, до досягнення дитиною 14-річного віку; в подальшому два рази на місяць у першу та третю суботу місяця за місцем проживання баби за згодою дитини. Не обмежувати спілкування дитини з бабою у телефонному режимі.

У висновку також зазначено, що малолітній ОСОБА_5 перебуває на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у Службі з 23 березня 2021 року.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 20.04.2021 № 295 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено опікуном над малолітнім братом, ОСОБА_5 .

23 червня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зверталась до комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про надання висновку до суду щодо визначення порядку участі у вихованні малолітнього онука, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитини, позбавленої батьківського актування.

Опікун разом з дитиною проживав за адресою: АДРЕСА_5 , а зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб. На момент розгляду справи влітку 2022 року, ОСОБА_3 просив Службу не розголошувати точну адресу його місця проживання та дитини, посилаючись на Закон України ?Про захист персональних даних?.

Відповідно до пояснення від 30.06.2022 року, ОСОБА_3 вважав недоцільним та шкідливим для психологічного стану його брата, ОСОБА_5 , спілкування з бабою ОСОБА_1 , що пояснював наступними обставинами.

Він зазначив, що баба має ознаки неадекватної, нестабільної поведінки, має емоційні спалахи, що негативно впливають на дитину. За час спільного проживання з ОСОБА_1 (з 2014 року по 2021 рік), вона неодноразово висловлювала думку про те, що дитину необхідно віддати до дитячого будинку, під час купання дитини вмикала занадто гарячу воду, через що хлопчик плакав, в школі забороняла відвідувати урок фізичної культури, забороняла ОСОБА_10 спілкуватися з іншими родичами, налаштовувала дитину проти рідних (говорила, що рідні погані), забороняла виходити дитині на вулицю в зимовий період, їздити у громадському транспорті, таксі, відвідувати дитячі гуртки, дозволяла при дитині ганебні висловлювання про його батьків.

Опікуну надходили дзвінки від невідомих людей, які погрожували розправою, якщо він не дозволить бабі спілкуватися з ОСОБА_10 , та отримував повідомлення схожого змісту від самої баби.

В своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 має ще трьох онуків: самого опікуна ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 . Усі три особи отримали психологічну травму та терплять психологічне насилля по теперішній час від ОСОБА_1

12 червня 2022 року спеціалістом Служби з малолітнім ОСОБА_19 було проведено бесіду, за результатом якої можна зробити наступний висновок: головною авторитетною захищаючою дорослою фігурою для є його старший брат ОСОБА_17 , який є його опікуном. Він створює для меншого брата доброзичливу сімейну атмосферу та налаштовує його до позитивного- спілкування та сприйняття оточуючих. ОСОБА_18 не знає про існуючий конфлікт між його старшими близькими родичами (братом ОСОБА_17 та бабусею ОСОБА_20 ). Загалом малолітній демонструє довіру як до старшого брата, так і до бабусі, і до інших родичів та близьких знайомих його сім`ї.

ОСОБА_18 вказав, що хотів би зустрічатись із бабусею ОСОБА_20 , запитання про те, як часто він хоче зустрічатись з бабою, ОСОБА_18 відповів: ?Або раз на тиждень, або кожного дня?.

Малолітньому було запропоновано розміркувати про те (вдома у бабусі, в себе вдома, на вулиці), де та скільки часу йому буде комфортно зустрічатись із бабусею. ОСОБА_5 вказав, що хоче зустрічатися із бабусею у квартирі, де проживає разом із братом ОСОБА_17 , та щоб ці зустрічі відбувалися кожного дня і тривали не менше п 'яти годин.

29 червня 2022 року Служба направила лист до служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації за № 9.02-09.1/9/6509 щодо отримання акту обстеження умов проживання гр. ОСОБА_1 , письмового пояснення баби щодо порядку участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5 , із зазначенням днів та годин побачень з дитиною.

18 липня 2022 року службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, було надано акт обстеження умов проживання гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 . Загальна площа квартири складає 22 кв.м. На праві власності належить ОСОБА_3 (опікуну дитини та онуку громадянки). В квартирі зроблено косметичний ремонт, наявна вся необхідна побутова техніка, чисто та прибрано. Для дитини є окреме спальне місце, письмовий стіл, шафа. ОСОБА_1 проживає одна. Борги по сплаті комунальних послуг відсутні за вищевказаною адресою.

Також додано лист Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб, який провів Акт оцінки потреб особи та надав Висновок оцінки потреб особи ОСОБА_1 . На час соціального відвідування основними ознаками СЖО та чинниками є похилий вік та внутрішнє переміщення особи, що класифікує випадок як простий.

Слід зазначити, що питання спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_5 неодноразово піднімалося між спеціалістом Служби та опікуном дитини, але ОСОБА_3 був налаштований категорично проти, маючи негативний досвід спілкування з рідною бабою та їх спільного проживання.

Під час телефонних розмов спеціаліста з бабою, ОСОБА_1 дозволяла собі підвищувати тон, перебивала, заперечувала будь-що сказане спеціалістом, якщо це суперечило думці заявниці, оскільки вважає, що лише її бачення ситуації є правильним.

Розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання висновку до суду щодо визначення порядку участі у вихованні малолітнього онука, ОСОБА_5 , було припинено, у зв`язку з тим, що станом на 14 вересня 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна інформація про те, що цивільна справа за № 361/1341/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 була залишена без руху, про що заявницю було повідомлено листом від 14.09.2022 року №9.02-04/05/781.

Станом на 28 лютого 2023 року опікун разом з дитиною проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Умови проживання дитини задовільні, хлопчик забезпечений усім необхідним для повноцінного розвитку.

Дитина навчається в 4-Ж класі Броварського ліцею №5 ім. Василя Стуса Броварської міської ради Броварського району Київської області.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 52 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", Служба здійснює контроль за умовами утримання, навчання, виховання дитини, над якою встановлено опіку. Умови проживання дитини добрі, хлопчик відвідує спортивний гурток, дитина забезпечена усім необхідним для повноцінного розвитку, опікун належним чином виконує свої обов`язки, що підтверджується і характеристикою Броварської спеціалізованої школи І-ІІІ ст. № 5 ім. Василя Стуса.

Керуючись статтею 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою. опікуном, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між опікуном та бабою спору щодо її виховання, місця проживання, тощо. За місцем проживання малолітнього ОСОБА_5 та за умови ОСОБА_3 (опікуна) бути присутнім під час спілкування спеціаліста Служби з підопічним, спеціалістом Служби була проведена повторна бесіда з дитиною 28 лютого 2023 року.

Малолітній ОСОБА_5 в процесі бесіди з спеціалістом Служби повідомив, що за період з 12 липня 2022 року по даний час не зустрічався та не спілкувався з бабою ОСОБА_1 .

На запитання: ?Чи хоче він зустрічатися та спілкуватися з бабою??, хлопчик відповів негативно. На прохання пояснити чому він не хоче бачитися з бабусею або говорити по телефону, ОСОБА_18 вказав, що під час спілкування з бабусею він постійно чує від неї критику на свою адресу та старшого брата. Він навів приклад як бабуся критикувала його одяг та зовнішній вигляд.

На запитання: ?Чому його думка щодо спілкування з бабою змінилася протилежну з моменту попередньої бесіди (12 липня 2022 року)??, ОСОБА_18 не надав конкретного пояснення, але вказав, що під час минулої бесіди не про все згадав і розповів. ОСОБА_21 вказав, що під час їх з ОСОБА_17 спільного проживання у м. Києві з бабою, між ОСОБА_17 та бабою постійно виникали конфлікти.

Спеціаліст Служби, який проводив спілкування з дитиною влітку 2022 року та 28 лютого 2023 року відмітив, що думка ОСОБА_9 щодо спілкування з бабою різко змінилась: якщо влітку 2022 року дитина мала бажання зустрічатися із бабусею у квартирі, де зараз проживає разом із братом ОСОБА_17 , та щоб ці зустрічі відбувалися кожного дня і тривали не менше п`яти годин, то наразі ОСОБА_18 взагалі не хоче ніякого спілкування із своєю бабою. Така поведінка дитини може бути спровокована ненавмисним втягуванням малолітнього ОСОБА_5 в задавнений конфлікт між його опікуном та бабою.

Враховуючи те, що наразі головною авторитетною батьківською фігурою для ОСОБА_10 є його старший брат ОСОБА_17 , який є його опікуном, думка дитини щодо зустрічей та спілкування з бабою ОСОБА_1 залежить від впевненості ОСОБА_10 у наявності між братом та бабою адекватних неконфліктних сімейних стосунків.

22 лютого 2023 року спеціалістом Служби рекомендованим листом з повідомленням були направлені листи-запрошення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з`явитись 01.03.2023 на засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області на якому планувалось розглянути ухвалу Деснянського районного суду м. Києва про визначення графіку спілкування ОСОБА_1 з онуком, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

01 березня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на засідання Комісії не з`явились, у зв`язку з чим розгляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва перенесли на 22.03.2023 року.

09 березня 2023 року спеціалістом Служби були надіслані рекомендованим листом з повідомленням листи-запрошення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з`явитись 22.03.2023 року на засідання Комісії.

22 березня 2022 року на засіданні Комісії, у присутності ОСОБА_1 було розглянуто вищезазначену ухвалу. ОСОБА_3 на засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений.

ОСОБА_1 зазначила, що хоче налагодити родинні стосунки з онуками та відновити з ними спілкування. Зважаючи на вік, запропонувала щоб зустрічі відбувалися у м. Києві

Керуючись статтями 257, 263 Сімейного кодексу України, враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 є рідною бабою дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_5 , з`ясувавши режим дня малолітньої дитини та думку, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за доцільне визначити ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні малолітнього онука, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : два рази на місяць у першу та третю суботу місяця з 16.00 год до 18.00 год, за місцем проживання баби, у супроводі опікуна дитини, до досягнення дитиною 14-річного віку; в подальшому два рази на місяць у першу та третю суботу місяця за місцем проживання баби за згодою дитини. Не обмежувати спілкування дитини з бабою у телефонному режимі.

Стаття 76 ЦПК України визнає доказами будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим є положення про те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У п. 6 Декларації проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Відповідно до статті 17 Закону України ?Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини? суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (Рішення ЄСПЛ Богоносови проти росії від 05 березня 2019 року, п. 82).

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа Гокканнен проти Фінляндії, ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа Мамчур проти України ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа Крапівін проти Росії, ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини 3 статті 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Проте норми Сімейного кодексу України, встановлюють особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів.

У частині першій статті 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України).

Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Згідно зі статтею 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Доказів тієї обставини, що спілкування баби з внучкою суперечить інтересам дитини, перешкодить її нормальному розвитку та негативно вплине на її психічний чи фізичний стан, або ж становить загрозу для неї, матеріали справи не містять (відповідачем не надано). Також матеріали справи не містять даних щодо протиправних дій чи поведінки баби стосовно онука. Крім того, судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, за станом здоров`я позивач може спілкуватися із онуком та брати участь у його вихованні.

При визначенні способу участі баби, суд враховує малолітній вік дитини, його індивідуальні потреби в цьому віці для здорового розвитку, принцип розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, забезпечення найкращих інтересів дитини, підтримку зв`язків з родичами та необхідності виховання дитини в родинному колі, відчуття любові та турботи, в тому числі, від баби по лінії матері.

Також, суд враховує, що інтересам дитини відповідає збереження родинних зв`язків, у тому числі з бабою, це буде сприяти повноцінному самоусвідомленню дитини та її належному вихованню.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В даному разі суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, приймає до уваги наданий до суду висновок органу опіки та піклування, який узгоджується із встановленими обставинами у справі та наданими доказами, та вважає, що дійсно наведені у ньому та встановлені судом обставини, та визначені у висновку способи участі баби у вихованні онука відповідають інтересам дитини.

Так, враховуючи всі наявні письмові докази у справі та встановлені обставини, суд вирішив зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні із онуком ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визначити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом встановлення наступного графіка виховання та спілкування з дитиною, а саме:

-два рази на місяць у першу та третю суботу місяця з 16.00 год до 18.00 год., за місцем проживання баби, у супроводі опікуна дитини, до досягнення дитиною 14-річного віку; в подальшому два рази на місяць у першу та третю суботу місяця за місцем проживання баби за згодою дитини.

-вільне спілкування дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 з бабою ОСОБА_1 у телефонному режимі.

Керуючись ст. ст. 76-83, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні із онуком ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом встановлення наступного графіка виховання та спілкування з дитиною, а саме:

-два рази на місяць у першу та третю суботу місяця з 16.00 год до 18.00 год., за місцем проживання баби, у супроводі опікуна дитини, до досягнення дитиною 14-річного віку; в подальшому два рази на місяць у першу та третю суботу місяця за місцем проживання баби за згодою дитини.

-вільне спілкування дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 з бабою ОСОБА_1 у телефонному режимі.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1073 грн. 60 коп. сплачений судовий збір.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.