ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 635/8644/20
Номер провадження 22-ц/818/2284/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Березюк А.І.,

представника відповідачів адвоката Квартенко О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2024 року в складі судді Пілюгіної О.М. у справі № 635/8644/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

В грудні 2020 року ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_4 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому просила, з урахуванням уточнень (т. 2, а.с. 8-12), стягнути з відповідачів солідарно:

суму боргу за договором займу від 21 вересня 2012 року у розмірі 34500 доларів США, що на дату подання позову за курсом НБУ становить 931600 грн та 3% річних у сумі 800 доларів США, що на дату подання позову за курсом НБУ становить 21602 грн;

за договором займу від 04 червня 2014 року суму боргу у розмірі 8400 доларів США, що на дату подання позову за курсом НБУ становить 226824 грн та 3 % річних у сумі 194,7 доларів США, що на дату подання позову за курсом НБУ становить 5257 грн;

стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , солідарно, суму боргу за договором займу від 29 липня 2014 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 108900 грн та 3 % річних у сумі 2317 грн;

суму боргу в розмірі 7050 доларів США, що на дату подання позову за курсом НБУ становить 190370,45 грн та 3 % річних в сумі 163 долари США, що на дату подання позову за курсом НБУ становить 4401,47 грн;

суму боргу за угодою від 01 листопада 2017 року в розмірі 4095 доларів США, що на дату подання позову за курсом НБУ становить 110576,87 грн та 3 % річних в сумі 94 долари США, що на дату подання позову за курсом НБУ становить 2538,27 грн.

05 лютого 2021 року ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_4 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на нежитлові приміщення в літ. «А-2», а саме: приміщення першого поверху №№ НОМЕР_1 , 13, 13а, 14, 15, 16, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; на квартиру АДРЕСА_2 ; на житловий будинок АДРЕСА_3 та на квартиру АДРЕСА_4 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року заяву задоволено частково.

Заборонено відчуження житлового будинку загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248), що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу (дублікату) від 19 лютого 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області Давиденко О.В. за реєстровим № 255. Заборонено відчуження квартири загальною площею 82,1 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. за реєстровим № 658. В задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій частині відмовлено.

09 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Квартенко Олексій Романович, подали клопотання про скасування заходів забезпечення, що застосовані ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року.

Клопотання мотивовано тим, що заходи забезпечення є передчасними та не є співмірними із заявленими позивачем вимогами, застосовані щодо майна осіб, які є неналежними відповідачами за позовними вимогами. Вимоги до ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено, що ОСОБА_1 отримав кошти в інтересах сім`ї, при цьому не враховано, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, ще до подання позову про стягнення суми боргу, тому накладення заборони на належне ОСОБА_2 майно як колишньої дружини підлягає скасуванню. Безпідставним є також застосування заходів забезпечення позову щодо майна яке належить ОСОБА_3 , оскільки вимоги про стягнення з нього грошових коштів обґрунтовуються тим, що він склав гарантійний лист, яким узяв на себе зобов`язання в екстреному випадку сплатити заборгованість ОСОБА_1 у розмірі 35000 доларів США, тоді як ОСОБА_3 ніколи не підписував вказаний документ і не знає про його існування. Вказаний гарантійній лист датований 19 вересня 2012 року, тобто на три дні раніше ніж дата основної розписки. За викладених обставин просив скасувати заходи забезпечення позову.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2024 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що обставини на які посилається представник відповідачів як підставу скасування заходів забезпечення позову є предметом розгляду справи по суті, а справа є невирішеною, тому суд першої інстанції вважав що скасування заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

30 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Квартенко О.Р., подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову якою скасувати заходів забезпечення, що застосовані ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року.

Апеляційна скарга мотивована доводами які є аналогічними доводам викладеним в клопотанні про скасування заходів забезпечення, що застосовані ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року.

Позивач ухвалу суду першої інстанції не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скориставсь.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідачів адвоката Квартенко О. Р., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволені клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що застосовані ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що обставини на які посилається представник відповідачів як на підставу скасування вжитих заходів забезпечення позову є предметом розгляду справи по суті та на даний час справа є невирішеною.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з частини 5 статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування. В той же час помилковість, незаконність чи безпідставність з точки зору учасника процесу застосування заходів забезпечення позову не є такими обставинами в розумінні передбаченої процесуальним законом процедури скасування забезпечення позову, а лише можуть слугувати підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, для чого чинним законом передбачена процедура апеляційного та касаційного оскарження судового рішення.

Вжиті судом заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Суд лише при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Наразі даний спір по суті не вирішено

Отже, з урахуванням предмету позову, а також враховуючи, що між сторонами спір про стягнення заборгованості не вирішено, з метою запобігання можливого утруднення виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволені клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Поряд із цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі не оскаржували ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року про забезпечення позову в апеляційному порядку, тобто фактично з нею погодились.

Доводи апелянтів про непогодження з ухвалою суду про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову обґрунтовані обставинами які є предметом розгляду справи по суті та не можуть бути підстави для скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення, що застосовані ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 липня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина