УХВАЛА

17 липня 2024 року

м. Київ

справа № 522/11159/21

провадження № 61-9130ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбала Сергія Юрійовича на постанову Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 29 квітня

2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна та

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила здійснити поділ майна шляхом визнання за нею права власності 1/2 частки на нерухоме майно, а саме: машиномісця № 25/1, загальною площею 18,4 кв. м, нежитлового приміщення, загальною площею 7,2 кв. м, і на рухоме майно, а саме: комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка CLAAS LEXION 480, 2003 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марка CAT LEXION 460, 2003 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_3 , марка CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_4 , марка CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, спеціалізований напівпричіп, реєстраційний номер

НОМЕР_5 , марка KOGEL, модель SN 24 в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, або стягнути з відповідача

ОСОБА_1 половину від вартості спільного майна подружжя в сумі

4 266 617,50 грн в якості грошової компенсації шляхом попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому просив: встановити факт спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 2010 до 2012 року; визнати договір дарування від 04 березня 2021 року квартири АДРЕСА_1 недійсним; припинити право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру; визнати об`єктом права спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 ; в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ним та за

ОСОБА_2 право власності по частині спірної квартири; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 307 000,00 грн компенсації вартості автомобіля Mеrcedes-Benz GLA 200, 2014 року випуску.

29 вересня 2023 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право приватної власності на: 1/2 частину машиномісця № 25/1, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); на 1/2 частину нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); на 1/2 частину машиномісця

№ 25/1, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); на 1/2 частину нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право приватної власності: на комбайн зернозбиральний CAT LEX10N 460, 2003 року випуску, р/н НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_6

від 28 квітня 2016 року); на комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, р/н НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_7

від 14 березня 2019 року); на комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, р/н НОМЕР_4 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_8

від 13 квітня 2017 року); на комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 480, 2003 року випуску, р/н НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_9

від 01 серпня 2016 року); на спеціалізований напівпричіп KOGEL SN 24, 1993 року випуску, р/н НОМЕР_5 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу

серії НОМЕР_10 від 11 травня 2017 року).

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 квартиру, що розташована за адресою:

АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнано недійсним договір дарування квартири, що розташована за адресою:

АДРЕСА_4 від 04 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Левіною К. М., зареєстрований за № 6-90.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право приватної власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право приватної власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя 107 447,50 грн, розміщені на депозитному рахунку суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

03 листопада 2023 року додатковим рішенням Приморського районного суду

м. Одеси заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 15 273,94 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 15 273,94 грн

01 квітня 2024 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог за первісним позовом, в частині визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право приватної власності на комбайни зернозбиральні, в частині задоволення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 про визнання об`єктом спільної сумісної власності квартири, визнання договору дарування недійсним, визнання права власності на квартиру в порядку поділу спільного майна подружжя та стягнення коштів, розміщених на депозитному рахунку скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в частині поділу комбайнів зернозбиральних задоволено частково.

Поділено майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право приватної власності: на комбайн зернозбиральний CAT LEX10N 460, 2003 року випуску, р/н НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_6

від 28 квітня 2016 року); на комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, р/н НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_7

від 14 березня 2019 року); на комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, р/н НОМЕР_4 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_8

від 13 квітня 2017 року).

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право приватної власності на спеціалізований напівпричіп KOGEL. 1993 року випуску

НОМЕР_5 .

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право приватної власності на комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 480, 2003 року випуску, р/н НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_9

від 01 серпня 2016 року).

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 про визнання об`єктом спільної сумісної власності квартири, що розташована за адресою:

АДРЕСА_4 , визнання договору дарування квартири

від 04 березня 2021 року, укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 недійсним, визнання права власності на квартиру в порядку поділу спільного майна подружжя відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя 76 179,50 грн.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

01 квітня 2024 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат скасовано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 094,10 грн судових витрат.

29 квітня 2024 року додатковою постановою Одеського апеляційного суду заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 499,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату оцінки майна в розмірі 2 000,00 грн.

В іншій частині відмовлено.

10 червня 2024 року додатковою постановою Одеського апеляційного суду у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку подання доказів відмовлено. Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

Клопотання ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову в вигляді арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2021 року.

20 травня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Цимбал С. Ю. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду

від 01 квітня 2024 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду

від 29 квітня 2024 року.

Просить оскаржувану постанову від 01 квітня 2024 року скасувати в частині застосованого апеляційним судом способу поділу спільного майна подружжя щодо комбайну зернозбирального CLAAS LEXION 480, 2003 року випуску, р/н НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_9

від 01 серпня 2016 року) та пов`язаного з цим розахунку сум компенсацій; в частині відмови у визнанні об`єктом спільної сумісної власності спірної квартири, визнання недійсним договору дарування квартири від 04 березня 2021 року, невключення квартири до складу майнової маси, що підлягає поділу між колишнім подружжям та непроведення її поділу. Залишити в цій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2023 року в силі. Скасувати додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року та здійснити новий розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що копію оскаржуваних постанови та додаткової постанови заявник отримав 19 квітня та 02 травня 2024 року до електронного кабінету відповідно. На підтвердження зазначених обставин надано відповідні докази.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) встановлено, що дати складення повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року в ній не вказано. Забезпечено надання загального доступу 22 квітня 2024 року.

Дати складення повного тексту додаткової постанови Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року в ній не вказано. Забезпечено надання загального доступу 02 травня 2024 року.

З наданих до касаційної скарги копій скрін-шотів інтерфейсу електронного кабінету адвоката Цимбала С. Ю встановлено, що постанова Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року надійшла до його електронного кабінету 19 квітня

2024 року, додаткова постанова Одеського апеляційного суду від 29 квітня

2024 року - 02 травня 2024 року.

З урахуванням дати прийняття оскаржуваних судових рішень, дати їх отримання, дати подання касаційної скарги, строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню відповідно до статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року в справі № 350/303/16-ц,

від 16 жовтня 2019 року в справі № 263/1979/19, 25 листопада 2019 року в справі № 350/1055/16-ц, від 11 грудня 2019 року в справі № 553/1271/18, від 23 грудня 2019 року в справі № 375/250/18, від 22 вересня 2020 року в справі

№ 214/6174/15-ц, від 23 листопада 2020 року в справі № 399/322/16-ц, від 21 липня 2021 року в справі № 520/5875/19, від 23 серпня 2023 року в справі

№ 910/13963/21, від 20 грудня 2023 року в справі № 495/11680/18, від 14 лютого 2024 року в справі № 906/1379/15, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбала С. Ю. та витребування матеріалів справи.

Крім того, заявник просить зупинити дію постанови Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року в частині визнання за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя права приватної власності на комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 480, 2003 року випуску, р/н НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_9 від 01 серпня 2016 року) зі стягненням з ОСОБА_2 на його користь половини вартості такого майна в розмірі 91 813,50 грн; відмови у визнанні об`єктом спільної сумісної власності спірної квартири, визнання недійсним договору дарування квартири від 04 березня 2021 року, відмови у визнанні за ним та ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя права приватної власності по частини спірної квартири до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Заявник не обґрунтував, в чому полягає утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення. Незгода з оскаржуваним судовим рішенням як така не є підставою для зупинення його дії на час перегляду справи в касаційному порядку.

Крім того, представник ОСОБА_1 - адвокат Цимбал С. Ю. просить зупинити оскаржувану постанову в частині, якою відмовлено в задоволенні позову

ОСОБА_1 , а отже, таким рішенням не встановлюються, не змінюються і не припиняються будь-які права і обов`язки, і таке рішення не впливає на будь-які інші правовідносини сторін, тому підстави для зупинення її дії відсутні.

Заявником не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як зазверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Цимбалу Сергію Юрійовичу строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року та додаткової постанови Одеського апеляційного суду

від 29 квітня 2024 року

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбала Сергія Юрійовича на постанову Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбала Сергія Юрійовича про зупинення дії постановиОдеського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року до закінчення касаційного провадження.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу

№ 522/11159/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

А. І. Грушицький

Є. В. Петров