Справа № 202/5266/24
Провадження № 2-о/202/184/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса).

Згідно зі статтею 410 ЦПК іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою суду від 13.05.2024 заяву ОСОБА_2 залишено без руху для надання до суду підтвердження зареєстрованого місця перебування на території Індустріального району міста Дніпра, на що адвокат Дарчук Д.В. надав письмові пояснення, згідно яких зазначив, що заявник є громадянкою Румунії, держави з безвізовим порядком в`їзду в Україну та може тимчасово перебувати на території України до 90 днів протягом 180 днів. Враховуючи, що Заявник не перевищував 90 днів перебування в Україні, правових підстав для отримання посвідки на тимчасове проживання відсутні, що унеможливлює реєстрацію місця проживання в Україні, водночас це не забороняє їй вибирати місце проживання в Україні на її розсуд, а даний факт не може слугувати обмеженням у доступі до правосуддя в Україні.

Дослідивши заяву та додатки до неї, письмові пояснення адвоката на виконання ухвали суду від 13.05.2024, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Стеттею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Відповідно ст.. 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання обмежується щодо іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України.

Реєстрація іноземних громадян в Україні є ключовим елементом для забезпечення їх легального перебування та діяльності на території України.

На переконання суду, наданий заявницею договір оренди від 01.04.2024 не є належним доказом зареєстрованого місця перебування іноземця на території Індустріального району міста Дніпра, до того ж визначений у ньому 6-місячний строк перевищує можливе тимчасове перебування заявниці на території України до 90 днів протягом 180 днів на яке посилається адвокат.

Між тим, ст. 205 КУпАП передбачено відповідальність приймаючої сторони за невжиття заходів для своєчасного подання іноземцями або особами без громадянства заяв для оформлення документів на право проживання (перебування) в Україні чи неповідомлення у встановлений законом строк про припинення підстав для тимчасового проживання чи тимчасового перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, яких вона запросила в Україну чи приймає в Україні.

При цьому, посилаючись на перебування заявниці на території України з безвізовим порядком в`їзду в Україну, доказів на підтвердження цього ( паспорту із відміткою про дату перетину кордону), матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що фізична особа може мати декілька місць проживання, проте, реєстрації підлягає тільки одне місце проживання або перебування фізичної особи, саме тому законодавець визначив, що підсудність цивільних справ залежить від реєстрації у встановленому законом порядку місця проживання/перебування фізичної особи.

Крім того, відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року №1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень» та п.5 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» - судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Доступ суддів до державної таємниці, що міститься в судових рішеннях, забезпечується відповідно до Закону України "Про державну таємницю".

Судом було перевірено наявні судові рішення за стороною заявниці та згідно Єдиного державного реєстру судових рішень виявлено, що заявниця ОСОБА_2 16.02.2024 та 11.03.2024 зверталася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська зі схожими заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при цьому звертаючись до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з заявою, ОСОБА_2 зазначала, що вона фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та має належний договір оренди.

Однак, отримавши ухвали про відмову у відкритті провадження та про повернення заяви, ОСОБА_2 звернулась вже до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, зазначивши іншу адресу та надавши інший договір оренди, що на переконання суду свідчить про спроби штучної зміни підсудності з метою вибору іншого суду.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що заявницею не підтверджено місце проживання на території Індустріального району м. Дніпра, у зв`язку з чим необхідно вважати заяву неподаною та повернути її.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 185, ст. ст. 260, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя О. В. Маринін