Справа №345/2722/24
Провадження № 2/345/688/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом Служби у справах дітей Калуської міської ради (Орган опіки та піклування) в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Служба у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки та піклування) в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо її малолітнього сина.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей. Батьки несуть відповідальність за не виконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Служба у справах дітей Калуської міської ради, вивчивши матеріали справи дитини ОСОБА_3 , який перебуває на обліку служби, встановила, що матір`ю дитини є ОСОБА_2 , а батьком ОСОБА_4 . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Відповідно до наказу служби у справах дітей від 06.03.2024 № 29/01-07, малолітнього ОСОБА_3 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, за підставою ухилення матері від виконання нею батьківських обов`язків. Відповідно до наказу служби у справах дітей від 06.03.2024 № 30/01-07 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано у сім`ю бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 до прийняття рішення про влаштування дитини. Відповідно до виписки з протоколу ЛКК від 21.02.2024 № 154 малолітній ОСОБА_3 перебуває на обліку із діагнозом Q21.3 ( Тетрада Фалло ). З характеристики Калуського ліцею №10 на учня 5-Д класу ОСОБА_3 від 29.02.2024 року №01-18/36, ОСОБА_7 є учнем з особливими освітніми потребами, тому перебуває на інклюзивній формі навчання. Мати ОСОБА_7 не відвідує батьківські збори, не завжди відповідає на телефонні дзвінки, не проявляє інтересу до успіхів та невдач дитини. З другого семестру навчанням та поведінкою у ліцеї зацікавилася бабуся ОСОБА_7 - ОСОБА_8 . З січня бабуся підтримує тісний зв`язок з класним керівником, повідомляє причини відсутності ОСОБА_7 . Наразі з учнем працюють психолог та логопед. ОСОБА_7 відвідує корекційні заняття.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування, служби у справах дітей Калуської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 09.04.2024 № 01-23/293, орган опіки та піклування, служба у справах дітей Калуської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати, ОСОБА_2 , самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням, утриманням дитини не займається, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток сина, не забезпечує нормальний рівень життя, харчування та лікування ОСОБА_7 .

Працівниками служби у справах дітей Калуської міської ради неодноразово проводилися профілактичні бесіди з ОСОБА_2 , однак це ніякого результату не дало.

На даний час в Калуському міськрайонному суді перебуває кримінальне провадження по справі № 345/2156/24 у вчиненні кримінального проступку ОСОБА_2 передбаченого за ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України, а саме: злісне ухилення матері від утримання малолітнього сина ОСОБА_3 . ОСОБА_9 з вересня 2023 використовує не за призначенням грошові кошти, які їй виплачувалися, як допомога на дитину ОСОБА_3 (який є інвалідом з дитинства). Матір`ю свідомо не надавалися необхідні кошти для існування сина, їжа, одяг, необхідний догляд та лікування.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала поданий позов, просила його задоволити, так як з часу звернення до суду з даним позовом поведінка відповідачки щодо її дитини не змінилася.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що докладає зусиль для виховання дитини, обіцяє змінити свою поведінку.

Ухвалою суду від 01.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачці строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 27.05.2024 підготовче провадження по справі закрито та призначено право до судового розгляду, в судове засідання викликано сторони.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що відповідачка, не піклується про свою дитину. Дитина від народження є особою з інвалідністю та потребує допомоги. ЇЇ донька ухиляється від виконання своїх обов`язків, не дбає, не цікавиться дитиною. Коли дитина хворіє, матір не надає необхідну допомогу.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області 23.03.2012, батьками дитини записані мати ОСОБА_2 , батько ОСОБА_4 (а.с. 4).

Відповідно до листа Калуського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 432/6-16/37 від 09.04.2024, згідно актового запису ОСОБА_3 , батьком дитини записаний ОСОБА_4 , народження зареєстроване відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (зі слів матері) (а.с.5).

Відповідно до наказу служби у справах дітей від 06.03.2024 № 29/01-07, малолітнього ОСОБА_3 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, за підставою ухилення матері від виконання нею батьківських обов`язків (а.с.6).

Відповідно до наказу служби у справах дітей від 06.03.2024 № 30/01-07 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано у сім`ю бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 до прийняття рішення про влаштування дитини (а.с.7).

Відповідно до листа Управління ЦНАП від 08.03.2024 року № 1903/09.3-03, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

На підставі акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.03.2024 встановлено, що малолітній ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із своєю бабусею ОСОБА_5 у двохкімнатній квартирі у задовільних умовах. В наявності є продукти харчування, одяг та взуття по сезону. У ОСОБА_7 є місце для сну, відпочинку та дозвілля. Зі слів, ОСОБА_5 , її донька з вересня 2023 року проживає окремо, сином не цікавиться, матеріально не допомагає. Вихованням, навчанням та утриманням ОСОБА_3 займається бабуся ОСОБА_5 (а.с. 9).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13.03.2024 встановлено, що мати дитини ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 в однокімнатній квартирі разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 . Зі слів матері дитини, вона ніде не працює, отримує допомогу на дитину з інвалідністю та допомогу, як малозабепечена сім`я. Житло потребує ремонту, відсутні умови для проживання дитини (а.с.10).

Згідно виписки з протоколу ЛКК від 21.02.2024 № 154 малолітній ОСОБА_3 перебуває на обліку із діагнозом Q21.3 ( Тетрада Фалло ) (а.с.11).

З характеристики Калуського ліцею №10 на учня 5-Д класу ОСОБА_3 від 29.02.2024 року №01-18/36, відомо, що ОСОБА_7 є учнем з особливими освітніми потребами, тому перебуває на інклюзивній формі навчання. Мати ОСОБА_7 не відвідує батьківські збори, не завжди відповідає на телефонні дзвінки, не проявляє інтересу до успіхів та невдач дитини. З другого семестру навчанням та поведінкою у ліцеї зацікавилася бабуся ОСОБА_7 - ОСОБА_8 . З січня бабуся підтримує тісний зв`язок з класним керівником, повідомляє причини відсутності ОСОБА_7 . Наразі з учнем працюють психолог та логопед (а.с.12).

На підставі листа сектору дізнання відділу поліції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 11.03.2024 №6708/108/59/02-2024, встановлено, що проводиться досудове розслідування у межах кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України (а.с.13).

Відповідно до листа Калуського міського центру соціальних служб від 06.04.2024 №01-24/182, при здійсненні візиту у сім`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та самостійно виховує малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, сім`я перебуває у складних життєвих обставинах. Згідно рішення управління соціального захисту населення від 26.03.2024 сім`ї надається комплекс соціальних послуг, а саме: інформування, консультування, соціальний супровід (а.с.15).

Згідно Висновку органу опіки та піклування, служби у справах дітей Калуської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 09.04.2024 № 01-23/293, орган опіки та піклування, служба у справах дітей Калуської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вироку Калуського міськрайонного суду від 18.04.2024 (справа № 345/2156/24), ОСОБА_2 притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. За результатами розгляду суд призначив покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік (а.с. 14-20).

Отже, заслухавши пояснення представника позивача, яка наполягала на задоволенні їхніх вимог, заперечення відповідачки щодо позовних вимог, в яких вона просила відмовити повністю, заслухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статей 150-152, 154, 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Право дитини на належне батьківське виховання гарантоване законом. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При вирішенні спору про позбавлення батьківських прав одного з батьків, зокрема у цій справі, належить звернути особливу увагу на вік дитини, наявність чи відсутність іншого з батьків, а також близьких родичів, з`ясовувати відношення до дитини та емоційний зв`язок з матір`ю, наявність доходу у матері та реальну можливість забезпечити належний рівень виховання дитині, виявлення турботи про дитину, а також поведінку матері. З урахуванням цих обставин, суд повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитині.

Безумовно, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом, встановлено, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , не приймає участі у його вихованні, не піклується про його розвиток та навчання, не проживає зі своєю дитиною, якого залишила проживати з бабусею ОСОБА_5 .

Належних та допустимих доказів на підтвердження своєї участі у житті та вихованні дитини відповідачка у передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України порядку не надала.

Суд, оцінивши всі наявні в справі письмові докази, дійшов висновку про доведеність в судовому засіданні належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами факту ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, яке виражається у тому, що вона не спілкується з дитиною в достатній мірі, що є необхідним для його нормального самоусвідомлення в дуже важливий для формування його особистості вік; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умови для отримання ним освіти. Навпаки вчинила кримінальний проступок та притягалася до відповідальності за злісне ухилення від утримання своєї непрацездатної дитини.

У цій справі наявні виняткові обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить Конвенції про права дитини, і в такому випадку судом на перше місце ставляться якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення ст. 8 Конвенції, якщо воно здійснене "згідно зі законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України").

У даному випадку таке втручання здійснюється для захисту емоційного здоров`я та моралі дитини, тобто відповідає цілям, зазначеним у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав також відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Як зазначалося вище, позбавлення батьківських прав є втручанням у сімейне життя. Однак таке втручання в даному випадку є виправданим і пропорційним, оскільки цього нагально потребують інтереси дитини, матір якого не виявляє про нього піклування. Поведінка матері відносно свого сина дає підстави для обґрунтованих сумнівів у її спроможності та волевиявленні виконувати свої природні батьківські обов`язки і вказує про ризик неналежного виховання дитини.

З врахуванням усіх встановлених обставин справи суд констатує, що рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо її сина ОСОБА_7 відповідатиме найкращим інтересам дитини, якими є забезпечення розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

При цьому суд звертає увагу, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з сином і побачення з ним, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 7, 150-152, 154,-155, 164, 171 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_1 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження №152 від 23.03.2012, складений відділом ДРАЦС по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Текст повного рішення виготовлено 25.07.2024 року.

Суддя: