Справа № 462/830/22 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/1185/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , прокурора - Цинайко Н.І., представника ГУ НП у Львівській області Кисіль Р.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Льові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 01 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, Галицької окружної прокуратури м. Львова, за участю третіх осіб, що не заявляють позовних вимог: ГУ НП у Львівській області, Львівська обласна прокуратура про відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої незаконними рішеннями та бездіяльністю службових осіб органу державної влади,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року адвокат Шмайхель А.К. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом Державної казначейської служби України, ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, Галицької окружної прокуратури м. Львова, за участю третіх осіб, що не заявляють позовних вимог: ГУ НП у Львівській області, Львівська обласна прокуратура про відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої незаконними рішеннями та бездіяльністю службових осіб органу державної влади в якому просив суд стягнути з держави через відповідача Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь моральну шкоду в сумі 700000,00 грн., завдану внаслідок незаконних рішень та бездіяльності службових осіб органу державної влади Національної поліції України, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 01 березня 2024 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, Галицької окружної прокуратури м. Львова, за участю третіх осіб, що не заявляють позовних вимог: ГУ НП у Львівській області, Львівська обласна прокуратура про відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої незаконними рішеннями та бездіяльністю службових осіб органу державної влади відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що надмірна тривалість здійснення кримінального провадження зумовлена, зокрема, і тим, що посадові особи слідства, дізнання та прокуратури, дотепер так і не визнали ОСОБА_1 потерпілим, позбавивши його таким чином процесуальної можливості сприяти досудовому розслідуванню кримінального провадження шляхом подання доказів, які могли сприяти встановленню обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, в чому полягають протиправність діяння (дій чи бездіяльності) відповідачів.

Крім цього зазначає, що підтвердження протиправності діяння (дій чи бездіяльності) відповідачів ОСОБА_1 посилався на ухвали судів, якими така була встановлена, зокрема.

В ухвалі Львівського апеляційного суду від 16 травня 2023 у справі № 466/10031/22, якою скасовано ухвалу Личаківського районного суду м. Львова про закриття кримінального провадження № 0000023 від 23 січня 2019 зазначається: «Окрім цього, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні досудовим розслідуванням не застосовано всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого cm. 92 КПК України, зокрема, слідчий під час досудового розслідування обмежився лише допитом заявника ОСОБА_1 та експерта ОСОБА_3 ».

Також в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 травня 2020 у справі № 466/1951/20 зазначається: «...при огляді матеріалів кримінального провадження встановлено, що у цих матеріалах відсутні документи, що долучалися заявником ОСОБА_1 до заяви від 27 грудня 2018 про скоєння злочину».

Стверджує, що суд першої інстанції не взяв до уваги відповідь на відзив позивача, поданий до суду 08 серпня 2022 року з відповідними додатками, яка міститься у матеріалах справи, де чітко і розлого, з посиланням на відповідні докази, зазначається у чому полягає моральна шкода, завдана відповідачами, в першу чергу, бездіяльністю та діями.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 01 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, прокурора - ОСОБА_4 та представника ГУ НП у Львівській області Кисіль Р.Л. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, частково, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 01 березня 2024 року зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 24 січня 2019 року до прокуратури Львівської області надійшла ухвала Галицького районного суду м. Львова від 04 січня 2019 у справі №1-кс/461/80/19 за скаргою ОСОБА_1 щодо складання завідомо неправдивого висновку експертом ЛНДІСЕ за результатами проведення будівельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №0001183. (т. 1 а.с. 7).

ОСОБА_1 звернувся до слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області з заявою про залучення його в статусі потерпілого у кримінальному провадженні №0000023 від 25 січня 2019 р. (т.1 а.с. 12).

Постановою Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 27 лютого 2019 року відмовлено у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 25 січня 2019. (т. 1 а.с. 13).

Постановою Шевченківського ВП ГУ у Львівської області від 01 листопада 2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 25 січня 2019 року, за ознаками на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, закрито у зв`язку з встановленням відсутності у діях експерта ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. (т.1 а.с. 16-21).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 травня 2020 року скаргу адвоката Шмайхеля А.К., який звернувся в інтересах ОСОБА_1 , на постанову слідчої СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області Марко О.І. від 01 листопада 2019 р. про закриття кримінального провадження №0000023 від 25 січня 2019 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України задоволено.

Постанову слідчої СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області Марко О.І. від 01 листопада 2019 р. про закриття кримінального провадження №0000023 від 25 січня 2019 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України скасовано. (т.1 а.с.24-25).

Постановою слідчого відділу Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області від 11 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання його потерпілим кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 25 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України. (т.1 а.с.30).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 липня 2020 року скаргу задоволено.

Скасовано постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області Дмитріва Р.М. від 01 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001183 від 07 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. (т.1 а.с.162).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08 липня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області Марко О.І. про відмову у визнані потерпілим від 11 червня 2020 року по кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 25 січня 2019 задоволено частково.

Скасовано постанову слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області Марко О.І. про відмову у визнання потерпілим від 11 червня 2020 року по кримінальному провадженні, яке винесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 25 січня 2019.

Зобов`язано слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області Марко О.І. повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22 травня 2020 року та від 03 червня 2020 року.

В решті вимог скарги ОСОБА_1 відмовлено. (т.1 а.с.33-34).

Постановою ст. інспектора СД Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області від 07 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 25 січня 2019 р., за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України. (т.1 а.с. 37-38).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2020 року скаргу адвоката Шмайхеля А.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову інспектора СД Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області Савчин М.Б. про відмову у визнанні потерпілим від 07 вересня 2020 року по кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 25 січня 2019 задоволено повністю.

Скасовано постанову старшого інспектора СД Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області Савчин М.Б. про відмову у визнанні потерпілим від 07 вересня 2020 року по кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 25 січня 2019. (т.1 а.с. 41-42).

29 грудня 2020 року старшим інспектором СД Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_1 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 25 січня 2019 р., за одзнаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. (т.1 а.с.44-45).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2021 року скаргу адвоката Шмайхеля А.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення дізнавача СД Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області про відмову у визнанні потерпілим задоволено.

Постанову старшого інспектора СД Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області Савчин М.Б. від 29 грудня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні №0000023 від 25 січня 2019 скасовано.

Зобов`язано старшого інспектора СД Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області Савчин М.Б. повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 16 листопада 2020 року. (т.1 а.с. 48-49).

15 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність дізнавача ВП №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області. (т.1 а.с.56).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львові від 19 квітня 2021 року зобов`язано дізнавача сектору дізнання ВП №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області розглянути клопотання ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0003514 від 02 квітня 2021 року та прийнято процесуальне рішення відповідно до вимог ст. 110 КПК України, про що повідомлено заявника у встановленому законом порядку. (т.1 а.с. 57-58).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2021 року виправлено описку в описовій та резолютивній частині ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність дізнавача ВП №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області та зобов`язання до вчинення дій (справа №466/7318/20, провадження №1-кс/466/773/21, а саме в описовій та резолютивній частині ухвали номер кримінального провадження замінити на правильний: №0000023 від 25 січня 2019 року. (т.1 а.с.59).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17 серпня 2021 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність дізнавача СД ВП №4 ЛУРП ГУНП у Львівській області Файтельсон А. щодо відмови у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 25 січня 2019 задоволено частково.

Визнано бездіяльність дізнавача СД ВП №4 ЛУРП ГУНП у Львівській області протиправною.

Визнано бездіяльність наглядового прокурора у кримінального провадження № 0000023 від 25 січня 2019 року протиправною.

Постанову дізнавача СД ВП №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області від 19 травня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000023 від 25.01.2019 скасовано.

В решті вимог скарги ОСОБА_1 відмовлено. (т. 1 а.с.66-68).

04 жовтня 2021 року дізнавачем сектору дізнання ВП №1 ЛРУП № ГУ НП у Львівській області Грабарєву О.Б. на його клопотання від 01 жовтня 2021 року надано відповідь в якій повідомлено, що його клопотання розглянуто та на даний час у досудовому розслідуванні проводяться всі необхідні слідчі дії з метою всебічного, повного та неупередженого розслідування. (т.1 а.с.72).

06 лютого 2023 року дізнавачем сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області надана відповідь представнику ОСОБА_2 з якої вбачається, що 20 грудня 2022 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000023 у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. (т.1 а.с.202).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2022 року клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Андрусишин М. про закриття кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 23 січня 2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України задоволено.

Кримінальне провадження №0000023 від 23 січня 2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України закрито у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. (т.1 а.с.203-204).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Шмайхеля А.К. задоволено.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова ві 20 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000023 скасовано.

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 від 09 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000023 відмовлено. (т.1 а.с.215-2018).

З довідки про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000023 зокрема вбачається, що 25 червня 2023 року матеріали вказаного кримінального провадження було повернуто до СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області для подальшого досудового розслідування, та наданий час досудове розслідування триває. (т.2 а.с.6-9).

Із зазначеного можна зробити висновки про те, що позивачем ставиться питання про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними рішеннями та бездіяльістю службових осіб у кримінальних провадженнях №0001183 від 07 травня 2015 року та №0000023 від 25 січня 2019 року.

Встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001183 від 07 травня 2015 здійснювалося СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000023 від 25 січня 2019 року здійснювалося СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області, СД Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області, СД ВП №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області.

Вказані відділення поліції є структурними підрозділами Головного управління Національної поліці у Львівській області.

Нагляд за розслідуванням кримінального провадження №0000023 від 25 січня 2019 року здійснюється Галицькою окружною прокуратурою, яка є структурним підрозділом Львівської обласної прокуратури.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Звертаючись з позовом ОСОБА_1 просив стягнути з держави Україна через Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь моральну шкоду в сумі 700000,00 грн., завдану йому внаслідок незаконних рішень та бездіяльності службових осіб Прокуратури Львівської області та ГУ Національної поліції у Львівській області при розслідуванні кримінальних проваджень.

Однак зазначених юридичних осіб в якості відповідачів позивач не залучив.

Отже, заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків Прокуратури Львівської області та ГУ Національної поліції у Львівській області і не можуть бути розглянуті судом і вирішені без залучення їх відповідачами (співвідповідачами), оскільки лише за наявності належних відповідачів у справі суду змозі вирішити питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Проте, прокуратура Львівської області та ГУ НП У Львівській області до участі в справі в якості відповідачів (співвідповідачів) не залучені, клопотань про їх залучення за цим позовом позивачем чи його представником не заявлялося, що є підставою для відмови в задоволенні позову внаслідок неналежного складу відповідачів.

З урахуванням вищезазначеного апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає до задоволення частково рішення Франківськогорайонного суду м. Львова від 01 березня 2024 року зміні підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з викладенням мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 01 березня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 липня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.