Справа № 464/3735/24
пр.№ 2/464/1276/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2024 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_3 23.05.2024 звернулась в суд із позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач, шлюб з яким розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29.07.2011, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що син навчається на першому курсі денної форми навчання Інституту телекомунікацій, радіоелектроніки та електронної техніки Національного університету «Львівська політехніка». Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 11.08.2011 на відповідача було покладено обов`язок сплачувати аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.06.2011 і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні, оскільки не працює, так як навчається на денній формі навчання. Вона не в змозі самостійно його забезпечувати, оскільки працює перукарем і її доходи на рівні мінімальної заробітної плати, інших видів доходу не має. У зв`язку з наведеним, вона із сином знаходяться у скрутному матеріальному становищі, син потребує матеріальної допомоги. Відповідач ОСОБА_2 , який є працездатним, добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає, а відтак змушена звернутися до суду з таким позовом.

Ухвалою від 27.05.2024 прийнято до розгляду вказаний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_2 18.06.2024 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з таких підстав. До досягнення повноліття сином, він стабільно сплачував аліменти і не ухилявся від свого обов`язку щодо утримання дитини, однак позивачка чинила йому перешкоди у побаченнях з сином та налаштовувала його проти батька. Коли син став дорослим, він жодного разу не телефонував йому, на дзвінки не відповідав та не бажав бачити батька. Із 14.12.2018 він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , у шлюбі у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 20.04.2022 відвідує дошкільну групу компенсуючого типу багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру Святого Миколая, так як має функціональні труднощі легкого ступеню прояву (другий рівень), що підтверджується висновком №ІРЦ-85401/2022/321018 від 20.04.2022. Таким чином, дитина потребує додаткових систематичних витрат, які зумовлені потребою у відвідуванні різноманітних навчально-корекційних занять, які сприяють покращенню функцій розвитку дитини. Також дитина потребує і особливого харчування, відвідує приватні заняття у логопеда, дефектолога, психолога, заняття з іпотерапії, гурток танців, що в сукупності сприяє позитивній динаміці розвитку та соціальній адаптації вцілому. Вказує, що він проживає з дружиною, сином та донькою дружини від першого шлюбу ОСОБА_7 , батько якої помер, а тому цій дитині також потрібна матеріальна підтримка. Окрім цього, його мати ОСОБА_8 , 1955 року народження, має 3 групу інвалідності, хворіє, є пенсіонеркою, отримує мінімальну пенсію, відтак він змушений їй допомагати фізично і матеріально. Їхній з дружиною бюджет складається із заробітної плати дружини в межах 13 000 грн щомісячно, а його дохід є мінливим. Так, до 2021 року він був найманим працівником, однак через сімейні обставини він звільнився та зареєструвався фізичною особою-підприємцем, вид діяльності ремонт взуття та шкіряних виробів. До початку війни, його місячний дохід складав 8 000 грн, на даний час такий дохід становить 5 000 грн. Окрім цього, постійні виклики його до Шевченківського РТЦК, обстеження стану здоров`я, проходження різного роду комісій, починаючи з липня 2023 року теж вплинули на результативність його роботи. Він втратив клієнтів, а за найм приміщення та послуги по його утриманню потрібно було здійснювати оплату. Також відповідач зазначив, що у немає ні автомобіля, ні житла, а будинок, у якому вони проживають, належить його дружині. Таким чином, він фактично є на утриманні дружини, яка має стабільну щомісячну заробітну плату, а тому не має матеріальної можливості сплачувати аліменти. Також у відзиві відповідач зазначив, що позивачкою не обґрунтовано те, що їх син дійсно не має можливості працювати, оскільки не надано графіку навчання, а також не доведено, що він не отримує дохід у вигляді стипендії.

Від представника позивачки адвоката Чубика Б.Г. 26.06.2024 надійшла відповідь на відзив, у якій представник підтримав позовні вимоги, просив такі задовольнити. Додатково зазначив, що не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що він утримує свою матір, яка має інвалідність 3-ї групи, оскільки у нього є дві рідні сестри ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які одружені, працездатні і можуть доглядати за своєю матір`ю. Його твердження про те, що він не має можливості сплачувати аліменти не заслуговують на увагу, оскільки відповідач є особою працездатного віку, аліментів нікому не сплачує, може працювати та зареєстрований як ФОП. Також представник позивачки вказав та долучив відповідні докази стосовно того, що повнолітній син сторін ОСОБА_4 є хворобливою особою з дитинства і потребує постійного лікування. Таке лікування є тривалим і витратним, що потребує додаткових коштів.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Чубик Б.Г. позов підтримав з підстав, що в такому викладені, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, що наведені ним у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання третя особа ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 04.10.2003 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29.07.2011 розірвано.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг повноліття, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 09.02.2006 міським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис №5570.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Як вбачається з довідки №55 від 01.09.2023 Національного університету «Львівська політехніка», ОСОБА_4 дійсно є студентом 1 курсу ОПП бакалавра денної форми навчання, Інститут телекомунікацій, радіоелектроніки та електронної техніки Національного університету «Львівська політехніка» (четвертого рівня акредитації), закінчує навчання 30.06.2027. Зазначене також підтверджується витягом з наказу від 10.08.2023 №2906-4-10 ректора Національного університету Ю.Бобала «Про зарахування вступників на перший курс денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Інституту телекомунікацій, радіоелектроніки та електронної техніки».

Таким чином, у зв`язку з навчанням в університеті на денній формі навчання, ОСОБА_4 не має можливості працевлаштуватися та отримувати власний дохід, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, серед іншого, у зв`язку з перебуванням на його утриманні матері, яка має інвалідність, оскільки вказане не підтверджується відповідними доказами, зокрема, суду не надано рішення про утримання (сплату аліментів) непрацездатної матері.

Окрім цього, відповідачем не надано доказів того, що він добровільно бере участь в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, а відтак з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладається рівною мірою на матір та батька, а також враховує матеріальне становище сина, який навчається, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який зареєстрований як фізична особа-підприємець, має на утриманні одну неповнолітню дитину, а тому керуючись принципом справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім для покриття пов`язаних із навчанням витрат повнолітнього сина, стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 23.05.2024 і до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років, що відповідатиме потребам ОСОБА_4 у допомозі з боку батька та можливостям останнього надавати таку допомогу.

Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Окрім цього, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 211,20 коп.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн щомісячно, починаючи з 23 травня 2024 року і до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.07.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК