1Справа № 335/7928/24 2/335/2830/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства,
Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства.
Ознайомившись матеріали справи, доходжу висновку, що дана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суд міста Запоріжжя з огляду на наступне. доходить наступних висновків.
Відповідно до ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.
Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.
Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів, щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
У п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернулася до суду з позовом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України.
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 09.07.2024 №683294 вбачається, що відомостей щодо відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не знайдено.
Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг запорізької міської ради від 12.07.2024 вбачається, що за відомостями департаменту інформація щодо декларування/реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в реєстрі територіальної громади міста Запоріжжя відсутня.
З копії паспорта відповідача ОСОБА_2 , долученої до позовної заяви вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Доказів того, що відповідач проживає на території Вознесенівського району м. Запоріжжя, матеріали справи не містять.
З огляду на те, що позивач виявила бажання звернутися до суду за зареєстрованим місцем проживання віддповідача, вважаю що відсутні передбачені законом підстави для розгляду справи за її позовом Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя.
Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.
Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне справу передати за підсудністю до Вільнянського районного суду Запорізької області.
Керуючись ст. ст. 27,28, 30, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства - передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Вільнянського районного суду Запорізької області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Суддя А.В. Стеценко