Справа № 523/2915/24
Провадження №2/523/2661/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2024 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу.

У відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно відповіді на запит №460644 від 22.02.2024 року, до надійшла з Єдиного державного демографічного реєстру, особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зазначеному реєстрі не знайдено.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Однак, дана позовна заява не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме позивачем не додано до матеріалів справи оригіналу свідоцтва про шлюб та договір про надання правової (правничої) допомоги.

Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху.

23 квітня 2024 року на адресу суду від представника позивача адвоката Вуйка Віктора Анатолійовича надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з долученими до неї оригіналом свідоцтва про шлюб між сторонами по справі та договір про надання правової (правничої) допомоги.

Недоліки позовної заяви, що зазначені в ухвалі суду від 22 лютого 2024 року стороною позивача усунуто в повному обсязі.

Перевіряючи матеріали справи та матеріали позову судом виявлено нові недоліки, котрі необхідно усунути, оскільки вони перешкоджають визначенню підсудності справи.

Як зазначалось вище, згідно відповіді на запит №460644 від 22.02.2024 року, що надійшла з Єдиного державного демографічного реєстру, особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зазначеному реєстрі не знайдено.

В подальшому, на запит суду Національна соціальна сервісна служба України 23 лютого 2024 року надала відповідь щодо запитуваної інформації про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що інформація про зазначену особу також відсутня.

Таким чином, жодного підтвердження встановлено місця проживання чи перебування відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , або іншою адресою, матеріали справи не містять.

Згідно тексту позовної заяви, спільних неповнолітніх дітей учасники справи не мають.

Відповідно ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Підстав для визначення підсудності справи за вибором позивача (ч.2 ст. 28 ЦПК України) матеріали справи на теперішній час не містять та позивачем про це в позовній заяві не зазначено.

Приймаючи до уваги все вищезазначене, суд залишає зазначену позовну заяву без руху для надання позивачем доказів зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . (за наявності копії паспорта, можливих довідок з місця реєстрації, витягів про право власності на майно, тощо).

Згідно частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2024 року позовна заява була залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків, який складає п`ять днів з дня отримання ухвали.

Представнику позивача - адвокату Вуйка Віктору Анатолійовичу ухвалу суду від 17 травня 2024 року було направлено на зазначену останнім адресу: АДРЕСА_2 , однак поштове відправлення повернулось на адресу суду без вручення адресату з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Представнику позивача - адвокату Вуйка Віктору Анатолійовичу ухвалу суду від 17 травня 2024 року було направлено на зазначену останнім електронну адресу, котру було отримано 24 травня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Стороною позивача за тривалий проміжок часу недоліки позовної заяви, що викладені в ухвалі суду 17 травня 2024 року не усунуто та адвокат Вуйка В. А. значний термін часу долею справи не цікавиться.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суддя вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 185, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя