ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2989/22 Номер провадження 22-ц/814/2026/24Головуючий у 1-й інстанції Дністрян О. М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 січня 2024 року у складі судді Дністрян О. М.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Держави Україна в особі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві (ТУ ДБР у м. Полтаві) про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд стягнути зі слідчого ТУ ДБР Кривенка І. Л. 50 000 грн у відшкодування завданої їй моральної шкоди внаслідок .

Позов мотивовано тим, що слідчим першого слідчого відділу управління ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава, ОСОБА_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 16.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 382 КК України.

Оскільки у кримінальному провадженні за № 000001 від 16.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 382 КК України, йдеться про невиконання ухвал «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», де були нанесені тілесні ушкодження в результаті катування та матеріальна шкода, які завдають біль та муки у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Є такі види поводження, що принижують людську гідність, це умови, які викликають стрес, почуття жаху та неспокою, здатні принизити та образити, зламати фізичний та моральний опір.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 жовтня 2023 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача Державу Україна в особі ТУ ДБР, розташоване у. м. Полтава.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 січня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано доказів протиправності дій відповідача, які були б у причинно-наслідковому зв`язку з її моральними стражданнями, що свідчить про недоведеність позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що їй відмовляли у задоволенні всіх її клопотань, заяв та звернень у зв`язку з тим, що вона не є потерпілою, а заявником, а тому відповідно до КПК України не наділена правом подавати клопотання, заяви, чим, на думку апелянта, проявлялася незаконність та порушення її прав.

Вказує, що неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального права при повному додержанні норм процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 березня 2021 року у справі № 541/426/21 Миргородською окружною прокуратурою 16 березня 2021 року за заявою ОСОБА_3 від 09.02.2021 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 382 КК України, а саме: щодо умисного невиконання слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ухвал слідчих суддів Миргородського міськрайонного суду Полтавської області під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000803 від 11.10.2019 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України. Здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження було доручено слідчій групі з числа слідчих першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, старшим якої визначено ОСОБА_2 .

В ході проведення досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні 21.05.2021 ОСОБА_1 була подана слідчому заява про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000001 та клопотання про застосування до неї заходів безпеки.

07 червня 2021 року слідчим першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_2 була прийнята постанова про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 21.05.2021 про застосування заходів безпеки.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 липня 2021 року у справі № 554/5962/21 (провадження № 1-кс/554/9914/2021) скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про застосування заходів безпеки у кримінальному провадженні № 0000001 в порядку статті 303 КПК України залишено без задоволення.

07 червня 2021 року слідчим першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_2 була прийнята постанова про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 21.05.2021 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000001 від 16.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09 липня 2021 року у справі № 554/5962/21 (провадження № 1-кс/554/10085/2021) скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000001 в порядку статті 303 КПК України залишено без задоволення. Ухвала суду мотивована відсутністю підстав для задоволення скарги.

29 грудня 2021 року слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_2 була прийнята постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 16.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 382 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції вірно встановив характер спірних правовідносин сторін та норми права, які їх регулюють, зазначивши, що за спеціальними нормами, які встановлюють підстави деліктної відповідальності органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності, встановленими статтями 1173, 1174 ЦК України, за шкоду, завдану органом державної влади та його посадовими особами при виконанні ними своїх обов`язків незалежно від їх вини відповідає держава.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся до суду з позовом про стягнення шкоди.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 зроблений правовий висновок про те, що застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Обставини, на які посилається позивач, щодо протиправної бездіяльності слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а прийняті ним процесуальні рішення, з якими не погоджується позивач, є законними та обґрунтованими, що підтверджено вищевказаними ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави за результатами розгляду скарг ОСОБА_1 в порядку статті 303 КК України.

Ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 березня 2021 року у справі № 541/426/21, якою задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність керівника Миргородської місцевої прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відповідних відомостей за її заявою від 09.02.2021 та від 02 липня 2020 року у справі № 541/2755/19, якою задоволено її скаргу на постанову слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Іванишина М. Р. від 26.06.2020 у кримінальному провадженні № 0000803 про відмову у застосуванні заходів безпеки через неналежну перевірку заяви ОСОБА_1 від 22.06.2020, які додані до позовної заяви, не є достатніми, належними та допустимими доказами на підтвердження обставин, що мають значення у цій справі.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За правилом частини другої статті 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування виносить ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунення недоліків у такій діяльності.

Водночас, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої і, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або матеріальної шкоди.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постановах: від 03 березня 2021 року у справі № 638/17962/15 (провадження № 61-9574св20); від 24 грудня 2021 року у справі № 646/5190/19-ц (провадження № 61-3057св21), від 04 квітня 2022 року у справі № 638/12050/20 (провадження № 61-14178св21), від 19 червня 2023 року у справі № 638/10789/20 (провадження № 61-6038 св 23) та інших.

Сам факт винесення слідчим суддею процесуальних ухвал не тягне безумовний наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлено зазначені ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області щодо бездіяльності керівника Миргородської місцевої прокуратури та слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Іванишина М. Р., не є підставою для висновку про протиправність дій слідчого ДБР ОСОБА_2 , з якими позивач пов`язує спричинення їй моральної шкоди.

У справі, яка переглядається апеляційним судом, встановлено, що позивач не надала достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння їй моральних страждань, встановлення факту протиправності дій та наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями (бездіяльністю) слідчого (органу), а відтак обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються. Незгода позивача з професіональною діяльністю слідчого першого слідчого відділу управління ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_2 під час провадження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 16.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 382 КК України, не є підставою для цивільно-правової відповідальності за статтею 1174 ЦК України.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду залишає апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна