Справа № 458/366/24
УХВАЛА

17.07.2024 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі представника Міністерства юстиції України, Держави Російська Федерація в особі представника Посольство держави Російська Федерація в Польщі, про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2024 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» через представника позивача адвоката Хабаль Ж.М. в Турківський районний суд Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі представника Міністерства юстиції України, Держави Російська Федерація в особі представника Посольство держави Російська Федерація в Польщі, про відшкодування моральної шкоди, в якій позивач просить стягнути з держави Російська Федерація на його користь в рахунок одноразового відшкодування моральної шкоди в розмірі один мільйон п`ятсот тисяч гривень; стягнути з держави Україна в рахунок одноразового відшкодування одну гривню моральної шкоди, завданої мені порушенням мого права на мир та одну гривню за порушення мого права на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків, а всього разом дві гривні 00 копійок.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2024 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа.

Предметом позову є відшкодування моральної шкоди.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивач не надав до суду належним чином засвідчений уповноваженим перекладачем або нотаріальний переклад позовної заяви та доданих до неї документів, для вручення відповідачу через відповідні установи юстиції, та проведення окремих процесуальних дій за місцезнаходженням відповідача. Також не додав до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, докази свого місця проживання чи перебування за адресою: АДРЕСА_1 , документи, що підтверджують сплату судового збору.

Ухвалою суду від 06.05.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі представника Міністерства юстиції України, Держави Російська Федерація в особі представника Посольство держави Російська Федерація в Польщі, про відшкодування моральної шкоди залишено без руху. Надано позивачу строк не більше п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали, подавши у визначений ухвалою строк усі підтверджуючі документи виконання вимог ухвали і усунення недоліків.

Ухвала суду від 06.05.2024 року доставлена до електронного кабінету представника позивача 08.05.2024 року 4:14:33, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, а позивачу засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» 17.05.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №864.

Із заявою про продовження процесуального строку для усунення недоліків позивач та його представник в суд не зверталися.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї додатки, суддя вважає, що вимоги ухвали суду не виконано, у зв`язку з чим заява вважається неподаною і повертається з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.04.1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» (Kraska v. Switzerland) визначив, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

За таких обставин суддя вважає, що позивачем, в обов`язки якого покладено добросовісне здійснення процесуальних прав, не виконані вимоги ухвали суду від 06.05.2024 року, тому відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Згідно ч.5 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи.

У відповідності ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія заяви залишається в суді.

Згідно ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При постановленні даного рішення судом враховано прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З цього приводу прецедентними є також рішення ЄСПЛ у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі". У вказаних рішеннях також зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (§ 57 рішення у справі "Ashingdane v. the United Kingdom" від 28.05.1985 року, § 96 рішення у справі "Krombach v. France" від 13.02.2001 року).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що недоліки не були усунуті, що є підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,13,43,175,185,258-260,353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі представника Міністерства юстиції України, Держави Російська Федерація в особі представника Посольство держави Російська Федерація в Польщі, про відшкодування моральної шкоди вважати неподаною і повернути позивачу у зв`язку з неусуненням недоліків.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала складена та підписана 17.07.2024 року.

Суддя Р.І.Ференц