УХВАЛА

15 липня 2024 року

м. Київ

справа № 462/1594/24

провадження № 61-8869ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лазора Андрія Олеговича на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова

від 01 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 20 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2

12 325,00 дол. США.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме: кошти, які розміщені на рахунках в банках України, рухоме майно та все нерухоме майно; частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 4165368 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно в межах суми позову 12 325,00 дол. США, що станом на 26 лютого 2024 року становило

472 697,03 грн.

01 березня 2024 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

20 травня 2024 року постановою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 березня 2024 року залишено без змін.

20 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лазор А. О. через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 травня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

За змістом пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України та

пунктів 3, 4 частини 1 статті 353 ЦПК України, вбачається, що судові рішення першої та апеляційної інстанції про відмову в забезпеченні позову не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Пунктами 3, 4 статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову; скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі

№ 753/22860/17, провадження № 14-88цс20, сформульовано правовий висновок, який підтверджено у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20, провадження № 12-90гс20, про те, що з огляду на відсутність у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України серед ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, ухвали цього суду про відмову у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін. Це обмеження права на оскарження не шкодить суті права особи, зацікавленої в забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.

В ухвалах від 09 травня 2024 року в справі № 466/1175/23 (провадження

№ 61-5763ск24), від 10 травня 2024 року в справі № 544/2988/23 (провадження

№ 61-5763ск24), від 22 травня 2024 року в справі № 750/18240/23 (провадження

№ 61-6899ск24) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду також виснував про відсутність правових підстав для відкриття провадження в справі з огляду на те, що судові рішення щодо відмови в забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє в відкритті касаційного провадження в справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394

ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лазора Андрія Олеговича на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

А. І. Грушицький

Є. В. Петров