Справа № 133/61/24
Провадження № 22-ц/801/1493/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Щерба Н. Л.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 рокуСправа № 133/61/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Копаничук С. Г.,

суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

учасники справи:

позивач акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» на заочне рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року, постановлене у складі судді Щерби Н. Л. у справі за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року АТ КБ «Глобус» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 26 січня 2021 року між АТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Згідно умов договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок № НОМЕР_1 за програмою кредитування овердрафт «ЗАПАСОЧКА» для фізичних осіб клієнтів ПАТ «КБ «ГЛОБУС» та встановлено ліміт дозволеного овердрафту у розмірі 10 000 грн на період з 26 січня 2021 року по 25 січня 2012 року з фіксованою процентною ставкою в разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 59,88 % та процентною ставкою в пільговий період кредитування (річних) 0,000001%. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит шляхом встановлення ліміту овердрафту у розмірі, передбаченому договором. Відповідач вказаними послугами банку скористався, однак, в подальшому не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 01.11.2023 року утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором в сумі 21 320 гривень, з яких: 8 215,69 гривень - простроченої заборгованості по кредиту, 13 104,31 гривень - простроченої заборгованості по процентах, які банк просив стягнути з відповідача.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Глобус» суму заборгованості за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної карти від 26 січня 2021 року в розмірі 11 585,21 грн, з яких: 8 215,69 гривень прострочена заборгованість по кредиту, 3 369,52 гривень прострочена заборгованість по процентам. В решті звалених вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Глобус» судовий збір в розмірі 1 458,48 грн. та 3 260,38 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.

У апеляційній скарзі АТ КБ «Глобус», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмов в задоволенні вимогти про стягнення заборгованості скасувати, а у справі ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача у повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки змісту положень договору та анкети-заяви, не правильно застосував норми матеріального права та правові позиції Верховного суду. Не врахував, що підписавши анкету-заяву сторони узгодили, що відповідач доручає банку в односторонньому порядку продовжувати строк дії договору.

Відповідач у встановлений апеляційним судом строк відзив на апеляційну скаргу не надав.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає не в повній мірі.

Так, задовольняючи частко позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорах строк грошові кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 11 585,21 гривень, яка складається із суми простроченого боргу 8 215,69 гривень та відсотків за користування позикою в межах строку кредитування за період з 26 січня 2021 року по 25 січня 2022 року в сумі 3 369,52 гривень, що підлягає стягненню з відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування позикою за кредитним договором після 25 січня 2022 року в сумі 9 734,79 грн, суд виходив з того, що сторонами укладено договір на період з 26 січня 2021 року по 25 січня 2022, а вказана сума відсотків нарахована після закінчення терміну дії договору.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволення позову про стягнення відсотків за користування кредитом, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що 26 січня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «КБ «Глобус» та підписав анкету заяву №ВКП/2140 на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної карти. Згідно умов договору сторони погодили, що сума ліміту овердрафту складає 10 000 гривень, фіксована процентна ставка складає 59,88 процентів річних, проценти за користування недозволеним/простроченим овердрафтом - 59,88 процентів річних, строк дії ліміту овердрафту у 12 місяців - з 26 січня 2021 року по 25 січня 2022 року.

ОСОБА_1 підписанням вищевказаної заяви-анкети на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки у ПАТ КБ «Глобус» підтвердив, що акцептує публічну пропозицію ПАТ КБ «Глобус» на укладення цього договору, яка розміщена на сайті ПАТ КБ «Глобус» www.globusbank.com.ua і беззастережно приєднується до умов цього договору, усвідомлює, що договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної ОСОБА_1 заяви-анкети на приєднання до договору.

14 вересня 2023 року АТ «КБ «Глобус» направлено відповідачу вимогу № 1-3088 про погашення кредитної заборгованості станом на 31 серпня 2023 року за період із 26 січня 2021 року по 31 серпня 2023 року у розмірі 20 497,82 гривень, що складається із простроченого боргу в сумі 8 215,69 гривень та простроченої заборгованості по процентах в розмірі 12 282,13 гривень. .

За правилом частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Оскільки ОСОБА_1 , уклавши договір в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача і цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

ОСОБА_1 не заперечував факту укладення договору, отримання коштів.

Щодо терміну дії договору (строку кредитування) колегія суддів зазначає наступне.

У підписаній ОСОБА_1 анкеті заяві сторони узгодили, що він доручає банку після закінчення строку дозволеного овердрафту продовжувати його дію на кожні наступні два місяці на умовах визначених договором (а.с. 19 зворот).

Враховуючи вказані умови анкети-заяви, дію договору було продовжено до 01.11.2023 року, і саме цим періодом обмежене нарахування відсотків за кредитним договором.

Посилання суду першої інстанції на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 про припинення права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування є помилковим, оскільки вказана постанова не є релевантною до спірних правовідносин.

Отже, висновки суду про відмову в стягнення відсотків за користування кредитом за період з 26 січня 2022 року по 01 листопада 2023 року є помилковим, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати відсотків за договором відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 26.01.2021 за період 26 січня 2022 року по 01 листопада 2023 року у розмірі 9 734,79 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом та розподілу судових витрат підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для його скасування з прийняттям нового судового рішення в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України та задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Глобус» слід стягнути витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 6710 грн ( 2684+4026).

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України).

Клопотання зменшення витрат позивача на правову допомогу ОСОБА_1 не заявляв, доказів їх неспівмірності не надав.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат позивачем було надано договори про надання правничої допомоги № 051222 від 05 грудня 2022 року та № 010224 від 01.02.2024, звіт про надання правової допомоги згідно договору №051222 від 25 грудня 2023 року із зазначенням наданих правових та юридичних послуг у загальному розмірі на 6000 грн, акт прийому передачі послуг за договором 010224 від 01.02.2024 із зазначенням наданих правових та юридичних послуг у загальному розмірі на 6000 грн., платіжна інструкція № 5246 від 26.12.2023 року про переказ коштів адвокату Прохоренку В. П. за договором про надання правничої допомоги на суму 6000 грн., платіжна інструкція № 5518 від 28.05.2024 року про переказ коштів адвокату Прохоренку В. П. за договором про надання правничої допомоги на суму 6000 грн. На підставі зазначеного, представник позивача просить суд відшкодувати позивачу у рамках даної цивільної справи 12000,00 гривень, понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги в суді першої та апеляційної інстанції.

Суд, зважаючи на предмет позовних вимог та категорію справи, відсутність заперечень зі сторони відповідача, вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за кредитним договором та розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» прострочену заборгованість за процентами за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 26.01.2021 року в розмірі 9734,79 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 6710 грн. та 1200 грн витрат на правничу допомогу.

В іншій частині рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий С.Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

В. П. Рибчинський