Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2522/24
Номер провадження2/711/1183/24
РІШЕННЯ
15 липня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Шульга А.В.
представника позивача-адвоката: Прядка В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку регресу, -
Адвокат Прядка Віталій Михайлович, який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення коштів в порядку регресу.
Позовна вимога мотивована тим, що ОСОБА_1 , на праві приватної власності, належить квартира АДРЕСА_3 .
Вказує, що з 2000 року та до моменту подачі позовної заяви, за вищевказаною адресою проживають ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 . Квартира АДРЕСА_3 , раніше належала на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 21.11.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Захарченко А.І., реєстр № 5646.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2016 (справа № 711/10061/15-ц, суддя Позарецька С.М.) відповідачів було зобов`язано звільнити приміщення квартири (ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року рішення залишено без змін). Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2018 року, рішення від 21.11.2016 року та ухвалу від 21.04.2017 року скасовано.

При прийнятті постанови, Верховний Суд керувався нормами ст. 109 ЖК УРСР та ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», згідно з якими громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Вказує, що з моменту придбання вищевказаної квартири та по сьогоднішній день, позивач ОСОБА_1 в ній не проживає, про що свідчить акт про непроживання особи від 20 січня 2021 року виданий Головою ОСББ ОСОБА_4 , комунальними послугами не користується, споживачем за договором не являється.

В провадженні Придніпровського районного суду (суддя Скляренко В.М.) перебувала справа № 711/6967/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

01 лютого 2022 року суд ухвалив рішення, яким позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно» задовольнив частково та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту теплову енергію, три відсотки річних та інфляційні збитки в загальній сумі 18 730, 21 грн. та судовий збір в розмірі 409, 14 грн.

В ході примусового виконання вказаного судового рішення про стягнення комунальних послуг, ОСОБА_1 додатково поніс витрати по оплаті основної винагороди приватного виконавця на загальну суму 1 913,93 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження 2 000,00 грн.

Підтвердженням оплати за надані послуги теплопостачання, судовий збір та витрат, пов`язаних з виконання судового рішення, також являються постанови приватного виконавця про закінчення виконавчих проваджень № 70541495 та 70540055 у зв`язку з їх повним фактичним виконанням.

Загальна сума коштів понесених ОСОБА_1 , в зв`язку з несплатою комунальних послуг за теплову енергію мешканцями, що проживають в його квартирі склала 23 053,28 грн. (копія квитанції про оплату додана до позовної заяви).

Таким чином, ОСОБА_1 був змушений сплатити борг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані послуги теплопостачання, якими він фактично не користувався, що призвело до погіршення майнового стану Позивача та нанесло йому матеріальну шкоду.

Позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , а користувачем послуг з надання теплової енергії в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , є ОСОБА_2 (якій належить особовий рахунок за даною адресою, про що свідчить довідка про борг від 25.01.2021 року видана ПрАТ «Черкаське хімволокно») та ОСОБА_3

19 лютого 2024 року цінним листом з описом на адресу відповідачів відправлялася вимога про повернення коштів в порядку регресу.

27 лютого 2024 року відповідачі направили лист відповідь, в якому вимагали надання підтверджуючих документів на суму 23 053,28 грн. Після отримання документів, зобов`язалися на протязі 10 днів надати відповідь.

28.02.2024 року ОСОБА_1 на адресу відповідачів направлено відповідні документи цінним листом з описом. Вказаний лист отримано 07.03.2024 року, станом на 26.03.2024 року вказані кошти не відшкодовано позивачу.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку регресу 23 053,28 грн.; судовий збір та витрати за надання правової (професійної правничої) допомоги.

11 квітня 2024 року ухвалю суду відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін).

Адвокат Прядка Віталій Михайлович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити. Також зазначив, що ним буде подано заяву про відшкодування правової допомоги.

Адвокат Андріяш Руслан Петрович, який діє в інтересах ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення адвоката Прядка В.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва від 03 липня 2014 року, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. посвідчила, що ОСОБА_1 належить право власності на майно, яке сладається з квартири АДРЕСА_3 .Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1800.

Також, відповідно до змісту вищевказаного Свідоцтва, квартира, яка придбана ОСОБА_1 за 232500 грн. 00 коп. без ПДВ, раніше належала боржнику ОСОБА_2 , на підставі Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Захарченко А.І. 21 листопада 2000 року за реєстровим № 5446, право власності зареєстровано КП «ЧООБТІ» за номером запису 291 в книзі 97, реєстраційний номер 4490475.

11 квітня 2024 року постановою Верховного Суду по справі № 711/10061/15-ц рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом позбавлення осіб права користування жилим приміщенням, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Відповідно до Акту про фактичне не проживання особи від 20 січня 2021 року, виданого Головою ОСББ ОСОБА_4 , ОСОБА_1 дійсно не проживає та ніколи не проживав за адресою: АДРЕСА_5 . За даною адресою, а саме, АДРЕСА_5 фактично проживали та проживають по теперішній час: ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 .

01 лютого 2022 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/6967/20 по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» заборгованість за спожиту теплову енергію, а також три відсотки річних та інфляційні збитки в загальній сумі 18 730 коп. 21 коп. та судовий збір в розмірі 409 грн. 14 коп.

13 грудня 2022 року приватним виконавцем Недоступом Дмитром Миколайовичем виконавчого округу Черкаської області винесено:

Постанову про відкриття виконавчого провадження № 70541495 з виконання виконавчого листа № 711/6967/20 виданого 11.04.2022 суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованості за спожиту теплову енергію, а також три відсотки річних та інфляційні збитки в загальній сумі 18730,21 грн.

Постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, якою стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, а саме 1873 грн. 02 коп.

Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 1000 грн. 00 коп.

Постанову про закінчення виконавчого провадження, якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 711/6967/20 виданого 11.04.2022 суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованості за спожиту теплову енергію, а також три відсотки річних та інфляційні збитки в загальній сумі 18730,21 грн. закінчено. Даною постановою встановлено, що рішення в примусовому порядку фактично виконане, заборгованість стягнута з боржника в повному обсязі, згідно вимог виконавчого документа. Основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження стягнуто в повному обсязі.

Також, 13 грудня 2022 року приватним виконавцем Недоступом Дмитром Миколайовичем виконавчого округу Черкаської області винесено:

Постанову про відкриття виконавчого провадження № 70540055 з виконання виконавчого листа № 711/6967/20 виданого 11.04.2022 суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» судового збору в розмірі 409 грн.14 коп.

Постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, якою стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, а саме 40 грн. 91 коп.

Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 1000 грн. 00 коп.

Постанову про закінчення виконавчого провадження, якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 711/6967/20 виданого 11.04.2022 суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованості за спожиту теплову енергію, а також три відсотки річних та інфляційні збитки в загальній сумі 409,41 грн. закінчено. Даною постановою встановлено, що рішення в примусовому порядку фактично виконане, заборгованість стягнута з боржника в повному обсязі, згідно вимог виконавчого документа. Основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження стягнуто в повному обсязі.

Тобто, в судовому засіданні встановлено, що в ході примусового виконання судового рішення по справі № 711/6967/20 ОСОБА_1 додатково поніс витрати по оплаті основної винагороди приватного виконавця на загальну суму 1913 грн. 93 коп. та мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 2000 грн. 00 коп.

Відповідно до копії Дублікату чеку № 9290-4464-4857-1863 від 18.01.2023 ОСОБА_1 було сплачено ОСОБА_6 кошти на загальну суму 23053 грн. 28 коп., призначення платежу:борг за АСВП № ЗВП70541721, ОСОБА_1 .

Тобто, ОСОБА_1 сплатив борг відповідачів перед ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані послуги теплопостачання, яким він фактично не користувався.

19 лютого 2024 року ОСОБА_1 на адресу відповідачів направлено Вимогу про повернення коштів за послуги теплопостачання (в порядку регресу), в якій він вимагає на протязі трьох днів з моменту отримання даної вимоги, повернути йому шляхом перерахування на картку ПриватБанку № НОМЕР_4 кошти в загальному розмірі 23053 грн. 28 коп.

23 лютого 2024 року відповідачі направили Відповідь на лист від 19 лютого 2024 року від ОСОБА_1 , в якому вимагають негайного підтвердження, що дійсно з ОСОБА_1 було стягнуто борг за теплову енергію в розмірі 23053 грн. 28 коп.

28 лютого 2024 року ОСОБА_1 на адресу відповідачів направлено відповідні документи цінним листом з описом.

Відповідно до Витягу з сайту «Укрпошта» вказаний лист отримано особисто 07.03.2024 року.

Встановлено, що станом на 26.03.2024 року вказані кошти не відшкодовано позивачу. Доказів протилежного суду не надано.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (далі - Закон України № 2189-VIII), споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач.

У відповідності Закону України № 2189-VIII до п. 6 ч. 1 ст. 1 індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України № 2189-VIII, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України № 2189-VIII визначено обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України № 2189-VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до відомостей Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради, на запит суду,в період з 19.03.2003 року по 20.12.2022 року були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_5 .

Таким чином, відповідачі в період з19.03.2003 року по 20.12.2022 року були споживачами житлово-комунальних послуг з теплопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У ч. 1 ст.19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житловокомунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІVобов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтями 67, 68 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що плата комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки.

Згідно ст. 541 Цивільного кодексу України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів та визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання..

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Право регресу - право особи, що відшкодувала шкоду, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого завдано шкоди. Зазначена стаття застосовується у випадках, коли фігура, яка завдала шкоди та фігура особи, яка несе відповідальність за завдану шкоду, не співпадають.

За загальним правилом на боржника за регресною вимогою покладається обов`язок відшкодувати кредитору виплачене ним третій особі відшкодування в повному обсязі. Виключення з цього положення можуть бути встановлені законом.

Як зазначено в Постанові Верховного суду України від 16.11.2016 року № 761/6313/14-ц, Постанові Верховного Суду України від 14.12.2016 року № 206/837/15-ц, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідальність за завдання збитків, скоєння цієї шкоди і заборгованість згідно з умов договору та закону повинні нести відповідачі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На думку суду, після проведення виплати ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» суми боргу ,у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідачів.

Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даного позову.

А тому, до солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає в порядку регресу 23 053,28 грн..

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі по 650 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 12-13, 81, 82, 89, 141, 164, 223, 259, 264-265, 268, 354 ЦП України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку регресу задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в порядку регресу кошти в розмірі 23 053,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 650 грн. 00 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: О. Г. Казидуб