Справа № 490/6049/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Горбань М.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , у якому просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за розпискою в сумі 43 084 доларів США та судові витрати.

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що відповідач ОСОБА_3 в період спільного проживання отримав від ОСОБА_1 у борг грошові кошти у розмірі 40 000 доларів США, які зобов`язався повернути 01.06.2020 року. Проте свої зобов`язання з повернення позики у встановлений борговою розпискою строки не виконав, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем складає 43 084 доларів США, з яких: 40 000 доларів США сума основного боргу, 3 084 доларів США 3% річних.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити. Позивач ОСОБА_1 пояснила, що відповідач отримував від неї у борг її особисті (які не є спільною сумісною власністю подружжя) кошти на різні потреби та станом на 15 листопада 2019 року його заборгованість перед нею становила 40 000 дол. США. Ці кошти відповідач зобов`язувався повернути до 01 червня 2020 року, однак свої зобов`язання не виконав.

Відповідач ОСОБА_3 та його предстанвик ОСОБА_4 позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні з огляду на його необґрунтованість. У судовому засіданні ОСОБА_3 надав суду пояснення як відповідач та був допитаний за його клопотання в якості свідка. ОСОБА_3 пояснив, що розписку від 15 листопада 2024 року він дійсно підписав. Однак він зазначив, що кошти у сумі 40 000 дол. США не були позикою, а ця розписка написана ним з метою поділу майна подружжя, так як відносини між ним та позивачем погіршилися та вирішувалося питання про розірвання шлюбу. Також відповідач підтвердив, що станом на 01 червня 2022 року не повертав позивачу кошти у сумі 40 000 дол. США.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

В матеріалах справи наявний оригінал розписки від 15 листопада 2019 року відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 15 травня 1997 року Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 підтвердив, що станом на 15 листопада 2019 року заборгував ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 40 000 доларів США та зобов`язувався їх повернути до 01.06.2020 року. Зазначене підтверджується оригіналом розписки про отримання грошей, яка наявна в матеріалах справи.

Зі змісту ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2024 року слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі та дійшли згоди про поділ спільного майна подружжя, уклавши мирову угоду, яка була затверджена судом.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 , суд відхиляє доводи відповідача про те, що розписка від 15 листопада 2019 року не свідчить про отримання ним коштів, а є домовленістю про поділ майна подружжя. Зазначена обставина не підтверджена належними та допустими доказами.

Зміст вказаної розписки свідчить про те, що відповідач отримав суму коштів у загальному розмірі 40 000 дол. США. Під час судового засідання відповідач на питання суду пояснив, що розписку такого змісту відповідач підписав тому, що такий зразок розписки існував на підприємстві, власником якого він є, і ним всі користувалися.

Отже, відповідачем не доведено, що написання розписки від 15 листопада 2019 року є домовленістю про поділ майна подружжя. З огляду на це суд виходить із того, що ця розписка є розпискою про отримання відповідачем саме позики у розмірі 40 000 дол. США.

Відповідно до приписів сімейного та цивільного законодавства України подружжя можуть вчиняти між собою будь-які правочини, не заборонені законом, в тому чисті і укладати договір позики.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України).

За приписами частини другої статті 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і непов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

З аналізу наведених норм слідує, що за своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, слід з`ясувати справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа.

При цьому, наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями статті 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

Наявним у справі оригіналом розписки від 15 листопада 2019 року підтверджується, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 40 000 дол. США. Доказів того що ці кошти використані відповідачем в інтересах сім`ї, матеріали справи не містять та на ці обставини під час розгляду справи ніхто із сторін справи не посилається.

Враховуючи що у визначений строк, до 01 червня 2020 року відповідач не повернув отримані кошти, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність стягнути з відповідача вказану суму боргу (40 000 дол. США).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір відсотків, нарахованих на рівні облікової ставки Національного банку України, а саме 3% річних становить 3 084 доларів США. Суд погоджується із таким розрахунком позивача.

Відповідач будь-яких заперечень стосовно наведеного позивачем розрахунку не надав. Отже враховуючи те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув суму позики у розмірі 40 000 доларів США з нього на користь позивача слід стягнути: 40 000 доларів США заборгованості за основною сумою боргу та 3 084 доларів 3% річних за порушення строків виконання зобов`язання.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору у розмірі 12 405 грн 00 коп. за подання позовної заяви про стягнення коштів до суду.

Керуючись статтями 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою від 15 листопада 2019 року у сумі 43 084 дол. США 00 центів, з яких: 40 000 дол. США 00 центів основна заборгованість; 3 084 дол. США 00 центів 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 12 405 грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подачу позову до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Повний текст рішення виготовлений 17 липня 2024 року.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Л.М. Шолох