справа № 619/1313/24
провадження № 2/619/615/24
РІШЕННЯ

іменем України

19 липня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Жорняк О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Молотко А.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чуб Сергій Володимирович, в системі «Електронний суд» звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею, ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що придбаний на підставі договору купівлі-продажу № 4405 від 09.11.2007 та 1/2 частину земельної ділянки :00:003:0794, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 набута відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯЕ № 524513, виданий 25 листопада 2008 року Управлінням земельних ресурсів у Дергачівському районі Харківської області.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14 січня 1984 року. За час перебування у шлюбі подружжям було набуто спільне майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка :00:003:0794, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки, майно придбане позивачем та відповідачем під час перебування у шлюбі, воно належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому позивач має намір поділити вищезазначене майно, шляхом визнання права власності за позивачем 1/2 частки та за відповідачем 1/2 частки вказаного майна в порядку поділу, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою суду від 27.02.2024 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, направивши в системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, в адресованій суду заяві просили справу розглядати за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони по даній справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Виконком Кіровської міськради народних депутатів Ворошиловгр. обл. Відділом запису актів громадського стану від 14 січня 1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

За час спільного проживання сторони придбали житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що придбаний на підставі договору купівлі-продажу № 4405 від 09.11.2007 вартість з будівлями становить 439 390,00 грн, та земельну ділянку :00:003:0794, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка набута відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯЕ № 524513, виданий 25 листопада 2008 року Управлінням земельних ресурсів у Дергачівському районі Харківської області вартістю 9 660,00 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят) гривень.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.02.2024 ( номер інформаційної довідки: 365408760) підтверджує факт, що за реєстраційним номером майна: 20751682 розташований будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 191,10 кв.м. житловою площею 51,20 кв.м., площа земельної ділянки 1000 кв.м., які на праві приватної власності в цілому зареєстровані за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу 4405 від 09.11.2007, виданого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу О.М. Коробець.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1,2 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Підставою виникнення права спільної власності подружжя на майно є реєстрація шлюбу. Договором між подружжям може бути встановлений інший режим майна, набутого під час шлюбу.

Як зазначається у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя" спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Пунктом 24 цієї ж постанови визначено, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

На підставіст. ст. 15, п.1 ч.2 ст.16, ч.1,2 ст.355, ст.368, ч.1,2 ст.369, ч.1,2,3 ст. 372 ЦК України, ст.ст. 60,61, ч.1 ст. 63, ч.1 ст.70, ч.1 ст. 71, ч.2,3 ст. 72 Сімейного кодексу України, , керуючись ст.ст. 77-81, 89, 200, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що придбаний на підставі договору купівлі-продажу № 4405 від 09.11.2007 та 1/2 частину земельної ділянки :00:003:0794, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О. М. Жорняк