22.07.2024
Справа № 331/2548/24
Провадження № 2/331/1609/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Жукової О.Є.,

за участю секретаря : Мироненко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з вказаною позовною заявою , в якій просить суд стягнути з відповідача безпідставно списані грошові кошти в якості процентів за користування кредитом в розмірі 10 864,80 гривень.

Ухвалою суду від 25 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

30.04.2024 від представника позивача ОСОБА_3 надійшла уточнена позовна заява з усуненими недоліками, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно списані грошові кошти в якості процентів за користування кредитом в розмірі 12 506,00 гривень, витрати на правничу допомогу 15000,00 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» 24.05.2024 року подав клопотання , в якому просив суд застосувати до Позивача ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв`язку із зловживанням процесуальними правами,залишити позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про захист прав споживачів у цивільній справі №331/2548/24 без розгляду у зв`язку із зловживанням Позивачем процесуальними правами.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2023 року було відкрито провадження у справі №331/2585/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про захист прав споживачів.

Після чого, в процесі розгляду цивільної справи №331/3585/23 Позивачем ОСОБА_1 було подано Заяву про залишення позову без розгляду.

Після чого, 06.09.2023 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі №331/2585/23 Заяву представника позивача адвоката Сєдова Михайла Володимировича було задоволено, позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сєдова Михайла Володимировича до акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів було залишено без розгляду.

Зазначає, що ОСОБА_1 свідомо ввів Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в оману, стверджуючи, що він нібито не подавав до суду інших позовів про той самий предмет з тих самих підстав між тими самими сторонами.

Дана позовна заява ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» у цивільній справі №331/2548/24 є 2-ю (другою) позовною заявою із тими самими підставами, мотивами, предметом та сторонами, що в свою чергу свідчить про зловживанням Позивачем ОСОБА_1 своїми процесуальними правами.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 клопотання підтримав.

Позивач проти задоволення клопотання заперечував через його необгрунтованість.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановления ухвали.

Статтею 144 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Разом з тим, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст.55,124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Суд зазначає, що залишення заяви у справі №331/2585/23 без розгляду 06 вересня 2023 року на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви, і подання такої заяви не позбавляє позивача в силу ч.2 ст. 257 ЦПК України звернутися до суду повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду

Крім того, суд зазначає, що з вказаним позовом позивач звернувся майже через 7 місяців після залишення позову без розгляду у справі №331/2585/23 , а матеріали справи не містять доказів того, що предмет позову у справах , а саме: період стягнення безпідставно набутих коштів та їх розмір - є ідентичним.

Таким чином, представником відповідча не надано жодного доказу на підтвердження інформації, викладеної у клопотанні, тож будь-яких підстав вважати, що подання Позивачем ОСОБА_1 одного й того ж позову вдруге є зловживання його процесуальними правами з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справи між суддями Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача.

Керуючись ст. 3,4,11-13, 19, 43, 44, 143, 144, 148 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» Яковлева Олександра Сергійовича про застосування заходів процесуального примусу та залишення без розгляду позовної заяви у справі №331/2584/24 за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» про захист прав споживачів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 23 липня 2024 року.

Суддя: О.Є. Жукова