Справа № 588/789/24
Провадження № 2/588/237/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Міронченко Г.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому засіданні, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 у травні 2024 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із указаним позовом, який мотивував тим, що 23.09.2022 рішенням Тростянецького районного суду Сумської області був розірваний шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої записані позивач та відповідачка. Однак, ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_5 . Дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу, тому її батьком був записаний саме позивач.

На замовлення позивача лабораторією аналізу генетичного профілю АТ «Діагностика» у м. Вроцлаві було складено висновок та звіт про генетичне дослідження для визначення біологічної спорідненості/батьківства від 25.03.2024, результат якого виключає ймовірного батька - ОСОБА_6 як біологічного батька досліджуваної дитини ОСОБА_7 . Отже, позивач не є біологічним батьком дитини.

Посилаючись на зазначені обставини представник позивача просить суд: 1) виключити запис про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька, з актового запису цивільного стану про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 0264011/00/AU/2023/638630 від 31 березня 2023 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Вроцлав Нижньосілезького воєводства Республіки Польща, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ; 2) стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою суду від 20.05.2024 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

25.06.2024 представник позивача подав заяву про розподіл судових витрат, у якій просив покласти на ОСОБА_3 понесені ОСОБА_2 витрати на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн.

У підготовчому засіданні представник позивача позов підтримав пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка та її представниця у підготовче засідання не з`явилися. Представниця відповідачки подала заяву в якій зазначила, що визнає позов повністю та просить провести розгляд справи без участі сторони відповідача.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явилася, але подала заяву в якій зазначила, що просить суд розглядати справу без її участі.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідачкою на стадії підготовчого провадження позовні вимоги визнані і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже є підстави для ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивач та відповідачка перебували у шлюбі з 17.01.2019 та рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23.09.2022, яке набрало законної сили 25.10.2022, шлюб між ними був розірваний (а.с. 5, 6).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , позначення акта № 0264011/00/AU/2023/638630 від 31.03.2023, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вроцлав, Республіки Польща, народилася ОСОБА_8 , батьками якої вказані ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Згідно висновку та звіту про генетичне дослідження для визначення біологічної спорідненості/батьківства № 5252 від 25.03.2024, проведеного лабораторією аналізу генетичного профілю АТ «Діагностика» у м. Вроцлаві, за результатами досліджень отримано результат аналізу ДНК, який виключає ймовірного батька - ОСОБА_6 як біологічного батька досліджуваної дитини ОСОБА_7 (а.с. 9-11).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України (далі СК України) походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за N 3 оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка,котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаної відповідачкою обставини про відсутність кровного споріднення міжпозивачем та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої він записаний, оскільки така обставина підтверджується висновком та звітом про генетичне дослідження. Також суд не має обґрунтованого сумніву щодо добровільності визнання цієї обставини відповідачкою.

Враховуючи вищевикладене, судприходить до висновку про те, що відсутність кровного споріднення між позивачем таОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доведена, тому вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу сплаченого при поданні позову.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути позивачу із державного бюджету 50% сплаченого судового збору, що становить 605,60 грн, так як відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, а інші 50% судового збору, що становить 605,60 грн, необхідно стягнути із відповідачки на користь позивача.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, суд враховує таке.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги від 30.04.2024; додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 30.04.2024; ордер на надання правової допомоги адвокатом Сумцовим Є.С. від 08.05.2024; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 24.06.2024; квитанцію від 24.06.2024 про перерахування ОСОБА_2 адвокату Сумцову Є.С. коштів за надання правової допомоги в розмірі 5000,00 грн.

Указані докази підтверджують факт понесення ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 5000,00 грн.

Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами».

Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Стороною відповідачки не було заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивача та не доведено неспівмірність таких витрат.

За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню фактично понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. 12, 60, 81, 142, 200, 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини задовольнити повністю.

Виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису цивільного стану про її народження від 31 березня 2023 року № 0264011/00/AU/2023/638630, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Вроцлав Нижньосілезького воєводства Республіки Польща, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., а також на відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50% судового збору, що підлягає відшкодуванню, сплаченого згідно квитанції АТ «Універсал Банк» № К649-9А9В-8Н20-К5НН від 08.05.2024, у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

третя особа - Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса місцезнаходження: вул. Миру, буд. 6, м. Тростянець, Охтирський район, Сумська область, 42600, .

Повне рішення суду складено 22.07.2024.

Суддя О. О. Огієнко