Справа № 487/6140/24
Провадження № 2-н/487/2077/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Темнікової А.О., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «МИКОЛАЇВОБЛТЕПЛОЕНЕРГО» про видачу судового наказу про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2024 року ОКП «МИКОЛАЇВОБЛТЕПЛОЕНЕРГО» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути борг за послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1 .

15 липня 2024 року вказану заяву передано судді Темніковій А.О.

Вивчивши матеріали заяви, суддя дійшов такого:

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, згідно з п. 5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

При вивченні матеріалів заяви про видачу судового наказу виявлено, що сума боргу, яку просить стягнути заявник, нарахована з листопада 2019, отже з цього часу починається перебіг позовної давності.

Однак, заява про видачу судового наказу подана лише 15 липня 2024 року, тобто у строк, який перевищує позовну давність тривалістю у три роки.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає потрібним відмовити у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.164 -167, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Обласного комунального підприємства «МИКОЛАЇВОБЛТЕПЛОЕНЕРГО» про видачу судового наказу про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23.07.2024.

Суддя: А.О. Темнікова