Єдиний унікальний номер 235/1938/24
Провадження № 2/235/770/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю позивача ОСОБА_1

секретаря судового засідання Леонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що перебував у шлюбі з ОСОБА_4 з 24 березня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , від шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 дитина залишилася проживати разом із матір`ю.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 червня 2023 року, яке набрало законної сили 12 липня 2023 року, з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.05.2023 й до повноліття доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

29 березня 2017 року укладено шлюб між ним та ОСОБА_6 , від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На теперішній час ОСОБА_2 разом із дітьми проживають окремо від нього.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2023 року, яке набрало законної сили 23 листопада 2023 року, з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 29.05.2023 до досягнення дочкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2024 року, яке набрало законної сили 12 лютого 2024 року, з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2023 і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначив, що на теперішній час подальша сплата ним аліментів у повному розмірі неможлива з огляду на наступне.

З моменту звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матеріальний стан суттєво змінився у бік погіршення.

Після ухвалення рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда з нього було стягнуто аліменти на утримання двох інших його дітей та дружини, яка наразі перебуває у соціальній відпустці з догляду за дитиною, що негативно вплинуло на його матеріальний стан.

Красноармійським міськрайонним судом Донецької області при ухваленні рішень про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно та на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу щомісячно, не було взято до уваги наявність у нього інших утриманців, а саме, доньки від першого шлюбу.

Незважаючи на рівність права дитини на утримання батьками, незалежно від того, в якому шлюбі вона народилася, на думку позивача, розмір аліментів на утримання всіх дітей має бути однаковим.

Наголошує, що відповідно до положень ч.ч.4, 5 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. На теперішній час розмір усіх відрахувань, що проводяться за вказаними виконавчими документами, складає 83% від його доходу й призводить до скрутного матеріального становища; він не має змоги у повній мірі забезпечувати утримання своїх дітей у розмірі, визначеному судом.

З урахуванням наведених обставин позивач вважає, що розмір аліментів на утримання дітей може бути змінено до сукупного розміру 3/7 частки його заробітку (доходу), тобто по 1/7 частці його доходу (заробітку) щомісячно на кожну дитину до її повноліття (а.с.2-5).

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; у справі призначено підготовче засідання (а.с.35).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.59).

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву, в якому вважала позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

На даний час з позивача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дочки ОСОБА_10 в розмірі 0,25% та на утримання його дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в розмірі 0,33%, що разом становить 0,58%.

Враховуючи, що стягнення аліментів з позивача на користь ОСОБА_2 на її утримання з 17.04.2024 припинено, вважає, що не заслуговують на увагу доводи позивача, що на теперішній час розмір усіх його відрахувань складає 83% доходу.

Позивач має можливість надавати матеріальну допомогу, якої потребує їхня дочка ОСОБА_10 , достатню для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження її здоров`я, наявності набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Вважає, що матеріальне становище позивача з моменту ухвалення рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.06.2023 про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дочки ОСОБА_10 жодним чином не змінилося.

Просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог (а.с.43-45).

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, зазначив, що ухвалені відносно нього рішення про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини він не оскаржував, станом на дату ухвалення судових рішень його посада та розмір заробітної плати не змінилися.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, відзив у встановлений судом строк не надала (а.с.53).

Відповідач ОСОБА_3 про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила (а.с.63).

Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання відповідачів, яких належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.

ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 з 24 березня 2012 року; рішенням Артемівского районного суду Донецької області від 17 листопада 2016 року шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу з ОСОБА_3 позивач має дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання якої за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 червня 2023 року, яке набрало законної сили 12 липня 2023 року, починаючи з 23 травня 2023 року, з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12, 21-23).

З 29 березня 2017 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , від шлюбу з якою має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на утримання яких за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2024 року, яке набрало законної сили 12 лютого 2024 року, починаючи з 29 травня 2023 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття (а.с.13, 14, 17, 24-26).

Також, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2023 року, яке набрало законної сили 23 листопада 2023 року, з позивача на користь ОСОБА_2 на її утримання стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів помісячно, починаючи з 29.05.2023 і до досягнення дочкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.27).

24 серпня 2023 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 405/3601/23, виданого 25.07.2023 Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всі видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28-29).

На підставі рапортів позивача на ім`я командира взводу від 28.02.2024 здійснюється утримання із заробітної плати позивача на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, та на користь ОСОБА_2 на її утримання як дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_8 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.30-31).

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, у шлюбі з ОСОБА_2 народилось ще двоє дітей, на утримання яких він сплачує аліменти в розмірі, визначеному рішенням суду.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 28.05.2021, винесеної у справі № 715/2073/20, від 03.06.2020 у справі № 760/9783/18-ц, 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, від 25.09.2019 у справі № 755/14148/18, від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20.

Проаналізувавши докази у справі, суд доходить висновку про те, що зміна сімейного стану позивача, а саме, народження у нього дітей сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання яких він зобов`язаний сплачувати аліменти, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивачем належних та допустимих доказів погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням дітей від другого шлюбу, суду надано не було.

Також суд зазначає, що встановлений рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2023 року обов`язок позивача зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів помісячно закінчився 17 квітня 2024 року у зв`язку із досягненням дочкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років, а тому доводи позивача в частині того, що розмір відрахувань за виконавчими документами складає 83% його доходу, не відповідають дійсності.

Крім того, загальний розмір усіх відрахувань із заробітку позивача не перевищує встановлений ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань (70%).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 червня 2023 року та рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2024 року, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору необхідно покласти на позивача (а.с.1).

Відповідно до ст.ст.181, 192 СК України, керуючись ст.ст.4, 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції за правилами ст.ст.354, 355 ЦПК України.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 3 липня 2024 року. Повне рішення складене 12 липня 2024 року.

Суддя Г.В. Назаренко