РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга ,

за участю представника позивача Володимира Полігаса,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду справу за позовом адвоката Полігаса Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 до Жмеринської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивачки Полігас В.М. в інтересах ОСОБА_2 22 квітня 2024 року звертається до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3 ..

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 .. Баба позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті баби прийняла її онука - позивачка, яка вступила у фактичне володіння та утримання майна та розпорядилась домашніми і особистими речами баби. Таким чином право на спадщину перейшло до позивачки. З огляду на те, що спадщина після смерті баби відкрилась та була прийнята до 1 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Представник позивачки за довіреністю ОСОБА_5 10 листопада 2023 року звернувся до приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Суської С.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті баби ОСОБА_3 , однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що у витягу з погосподарської книги зазначено, що головою домогосподарства є ОСОБА_6 , що суперечить відомостям: ОСОБА_3 , вказаному в свідоцтві про смерть, а також відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між спадкодавицею ОСОБА_3 з дочкою ОСОБА_4 .

Тому представник позивачки подав позов до суду і просив встановити ті факти, що мати позивачки, ОСОБА_4 , дійсно була дочкою ОСОБА_3 , якій належить запис в погосподарській книзі №3 1986-1990 роки по с. Сьомаки Браїлівської селищної ради народних депутатів, а також визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який рахується за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування позиції позивачки представник надав копії документів, які посвідчують їх особи, копії свідоцтв про народження, про смерть ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , копії витягів зі спадкового реєстру, витяги з погосподарської книги; копію постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом,копію технічного паспорту та звіт технічного обстеження.

Представник позивачки Полігас В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Пояснює, що його довірителька ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак через те, що в паспорті та свідоцтві про смерть баба позивачки записана як ОСОБА_3 , а запис в погосподарській книзі, який є підтвердженням того, що за нею рахується будинок, міститься про ОСОБА_6 , то нотаріус не може видати позивачці свідоцтво про право на спадщину. Також відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки матері та баби позивачки, тому просить суд встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_4 є рідною дочкою ОСОБА_3 та факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_3 належить запис в погосподарській книзі №3 за 1986-1990 роки по с. Сьомаки Браїлівської селищної ради народних депутатів, і визнати за позивачкою право власності на будинок АДРЕСА_1 , оскільки вона є єдиною спадкоємицюею майна після смерті своєї баби.

Позиція відповідача

Представник відповідача Жмеринської міської ради відзиву на позов не надав. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність та винесення рішення на розсуд суду (а.с.93).

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа передана до провадження судді 22 квітня 2024 року, що видно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.61).

Ухвалою від 25 квітня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , у приватного нотаріуса Суської С.В.. (а.с.62).

Копія спадкової справи надійшла до суду 10 травня 2024 року (а.с.64-92).

Представник відповідача Жмеринської міської ради 13 травня 2024 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність та винесення рішення на розсуд суду (а.с.93).

Підготовче провадження закрите ухвалою суду від 15 травня 2024 року, а справа призначена до судового розгляду (а.с.98).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , який є далеким родичем та кумом позивачки та ОСОБА_9 , будинок якої знаходиться по сусідству із домогосподарством АДРЕСА_1 , підтвердили, що ОСОБА_4 , яка померла у 1985 році, дійсно була мамою позивачки та дочкою ОСОБА_3 , яка померла в 1999 році. Інших спадкоємців, крім позивачки немає, оскільки у неї є ще рідна сестра, яка давно виїхала проживати до російської федерації та повертатись не збирається.

Досліджуючи факти та питання права, що лежать в основі спору, суд встановив, що відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с. 7-8).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сьомаки Жмеринського району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Сьомаки Жмеринського району (а.с.9 на звороті).

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 одружився із ОСОБА_11 , яка після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с.11).

Згідно з копією свідоцтва про народження, ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати - ОСОБА_4 , батько ОСОБА_10 (а.с.10).

Відповідно до довідки Відділу РАЦСу Жмеринського району ОСОБА_13 10 липня 1982 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_14 та змінила прізвище на « ОСОБА_14 » (а.с.12).

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запасу цивільного стану, актового запису про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не збереглося (а.с.13).

Браїлівським старостинським округом позивачці видано довідки про те, що згідно погосподарського обліку житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 , після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку за цією адресою. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла онука ОСОБА_2 , яка вступила в фактичне володіння та утримання майна (а.с.14-15).

Приватний нотаріус Суська С.В. видала позивачці довідку про те, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона прийняла спадщину шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Суської С.В. та є спадкоємицєю за законом на майно померлої ОСОБА_3 (а.с.16).

Відповідно до розпорядження №9 Браїлівської селищної ради від 16 лютого 2016 року, АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно з Витягом з погосподарської книги №3 за 1986 - 1990 роки, том 7, мовою оригіналу зазначено, що головою домогосподарства АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 (а.с.18).

Згідно з Витягом з погосподарської книги №2 за 1955 - 1957 роки, том 14, головою домогосподарства зазначений ОСОБА_16 , ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_11 - дочка (а.с.19).

Згідно з Витягом з погосподарської книги №1 за 1999 - 2000 роки, том 1, головою домогосподарства с. Сьомаки зазначена ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20).

Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_17 22 лютого 2024 року прийняв рішення №71723015 про відмову в проведенні реєстраційних дій через невідповідність поданого документу, який посвідчує право власності до прізвища ім`я по батькові суб`єкта права (а.с.21).

Згідно з постановою приватного нотаріуса Жмеринського районного державного нотаріального округу Суської С.В. від 10 листопада 2023 року представнику позивачки було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , оскільки у витягу з погосподарської книги житловий будинок рахується за ОСОБА_6 , а також у зв`язку із тим, що відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між дочкою ОСОБА_18 та її матір`ю ОСОБА_3 (а.с.24).

Відповідно до витягу із Спадкового реєстру до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 10 листопада 2023 року зареєстровано спадкову справу (а.с.23).

Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за параметрами запиту ОСОБА_3 - інформація відсутня (а.с.23- на звороті).

Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , він має загальну площу 36,9 кв.м, житлову 20,8 кв.м, складається з коридору, кімнати, кухні та веранди (а.с.24-29).

Відповідно до звіту технічного обстеження житлового будинку та господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 , за результатами проведеного технічного обстеження об`єктів житлового будинку та господарських будівель встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації при умові виконання виявлених недоліків та зауважень (а.с. 30-59).

Відповідно до копії спадкової справи заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , позивачка є єдиною спадкоємицею майна своєї баби (а.с.64-92)

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а також визнані відповідачем.

Надані позивачкою докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Кожний аргумент, наведений позивачем, відноситься до предмета спору, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення позову.

Юридична кваліфікація встановлених обставин.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суд приймає до уваги пояснення представника позивача та свідків стосовно того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 являлась дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка є бабою позивачки. Також суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що запис в погосподарській книзі №3 за 1986 -1990 роки належить бабі позивачки, де вона записана, як ОСОБА_6 . Позивачка не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки у правовстановлюючому документі (записі в погосподарській книзі) та свідоцтві про смерть спадкодавиці містяться розбіжності в імені та по батькові та через неможливість встановити факт родинних стосунків, що узгоджується з дослідженими у судовому засіданні доказами, підтверджується показаннями свідків та наданими доказами, підстав не брати до уваги які у суду немає.

Суд також установив, що інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні крім позивачки немає, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 64-92).

Згідно зі статтею 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті.

У статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, позивачка ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею за законом після смерті баби ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину після її смерті, шляхом вступу у фактичне володіння та користування майном померлої.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

З огляду на те, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Зазначене відповідає пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, роз`ясненням, що містяться в абзаці 3 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", а також позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленій у пункті 1 Інформаційного листа "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" за № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року.

Відповідно до зазначених нормативних актів та роз`яснень,Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Так, відповідно до частини першої статті 6 ЦК УРСР встановлено перелік способів захисту цивільних прав шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право; присудження до виконання обов`язку в натурі; компенсації моральної шкоди; припинення або зміни правовідношення; стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойки (штрафу, пені), а також іншими засобами, передбаченими законом.

Тобто, за змістом статті 6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зі статтею 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (стаття 525 ЦК УРСР).

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 526 ЦК УРСР).

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу.

У статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачка прийняла спадщину шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном померлої, що підтверджується довідкою від 20листопада 2023 року № 01-1-2023/1175 виданою Браїлівським старостинським округом (а.с.15).

Висновки суду

Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивачки посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; керуючись принципами розумності, справедливості, виваженості та добросовісності, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про повне задоволення позову, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Керуючись статтями 259, 263 ЦПК України, на підставі статей 315-318 ЦПК України, статей 524, 529,548, 549 ЦК УРСР, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд

у х в а л и в :

Позов адвоката Полігаса Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 до Жмеринської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сьомаки Жмеринського району Вінницької області, дійсно є рідною дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сьомаки Жмеринського району Вінницької області.

Встановити факт, що запис у погосподарській книзі № 3 за 1986-1990 роки, том 7 по с. Сьомаки Браїлівської селищної ради, де вказано, що голова домогосподарства АДРЕСА_3 є ОСОБА_6 , дійсно належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сьомаки Жмеринського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.код НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , який рахується за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сьомаки Жмеринського району Вінницької області.

Судові витрати залишити за позивачем.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 15 липня 2024 року.

Ім`я (найменування) сторін

Позивач ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , ідент.код НОМЕР_1 .

Представник позивача адвокат Полігас Володимир Миколайович, свідоцтво № 752 від 6 червня 2012 року.

Відповідач Жмеринська міська рада Вінницької області, вул. Центральна, 4 м. Жмеринка Вінницької області, .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ