Провадження № 2/202/3112/2024
08 липня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
третьої особи - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, -
У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про витребування майна із чужого незаконного володіння.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що позивач згідно з договором купівлі-продажу № 1337 від 02.03.2023р. придбав у ОСОБА_2 автомобіль MITSUBISHI LANCER д/з НОМЕР_1 , вин-код НОМЕР_2 . Автомобіль до його придбання був за договором оренди від 04.07.2022 р. в користуванні у відповідача ОСОБА_3 . На підставі договору оренди автомобіль повинен був повернутий власнику у строк до 04.01.2023 р., однак транспортний засіб ОСОБА_3 не повернутий у зазначений термін.
На контактний номер телефону ОСОБА_3 не відповідає. За вказаною адресою місця проживання згідно Договору оренди він не знаходиться.
ОСОБА_2 подав заяву до відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровськії області про неповернення автомобіля йому ОСОБА_3 31.01.2023р. ОСОБА_2 була отримана відповідь про те, що звернення не відносяться до компетенції органів Національної поліції України.
На дату оформлення купівлі у ОСОБА_2 автомобіля ОСОБА_3 транспортний засіб не повернув, що унеможливлює його реєстрацію в МРЕО та подальше користування.
Позивачем та ОСОБА_2 була надіслана вимога про повернення майна ОСОБА_3 Укрпроштою 18.03.2023р., яка повернена без виконання.
Позивачем були направлені звернення 18.04.2023 року до Дніпропетровської обласної прокуратури та Бабушкінського РВ Дніпровського відділення поліції.
Вказав, що оскільки автомобіль марки MITSUBISHI LANCER д/з НОМЕР_1 , вин-код НОМЕР_2 , набутий відповідачем без законної підстави та без згоди власника чи розпорядника, перебуває у ОСОБА_3 , тому вимушений звернутися до суду та вважає за необхідне витребувати вказаний автомобіль з його незаконного володіння.
Просив суд витребувати у ОСОБА_3 та передати ОСОБА_1 автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, д/з НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 в належному технічно-справному стані, технічний паспорт та ключі до замка запалення до вищевказаного автомобіля та покласти судові витрати на відповідача.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Кудрявцеву Т.О.
Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, передано на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.
Справа надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 04 березня 2024 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 березня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 06 березня 2024 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав та просив суд позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань не надав. Відзив на позовну заяву не надійшов. Враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд позов задовольнити.
Суд, заслухавши позивача, третю особу, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до Довіреності від 13 березня 2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Єсипенко І.О., зареєстрованої в реєстрі за №504, ОСОБА_4 , уповноважує ОСОБА_5 , розпоряджатися автомобілем марки MITSUBISHI моделі LANCER, 2007 року випуску, тип ТЗ-легковий седан-В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого та зареєстрованого 15.04.2015 року Центром ДАІ 5102, дата першої реєстрації 25.03.2008 року, з правом продати, обміняти, здати в оренду, укласти та підписати договір купівлі-продажу, заставляти для забезпечення власних зобов`язань або зобов`язань третіх осіб, застрахувати зазначений автомобіль. Довіреність видана на три роки і дійсна до 13 березня 2023 року з правом передоручення повноважень іншим особам та з правом використання автомобіля за межами України.
Згідно з Довіреністю від 03 травня 2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Кібальнік О.Ф., зареєстрована за №183, ОСОБА_5 діючий від імені ОСОБА_4 уповноважує ОСОБА_2 розпоряджатися автомобілем марки MITSUBISHI моделі LANCER, 2007 року випуску, тип ТЗ-легковий седан -В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видного та зареєстрованого 15.04.2015 року Центром ДАІ 5102, дата першої реєстрації 25.03.2008 року, з правом продати, обміняти, здати в оренду, укласти та підписати договір купівлі-продажу, заставляти для забезпечення власних зобов`язань або зобов`язань третіх осіб, застрахувати зазначений автомобіль. Довіреність видана на три роки і дійсна до 13 березня 2023 року з правом передоручення повноважень іншим особам та з правом використання автомобіля за межами України.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.
Позивач в межах поданого позову звернувся до суду із позовною заявою про захист свого права власності на транспортний засіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабміну № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок власників ТЗ та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Позивач не надав жодного документу на підтвердження того що він є власником вказаного автомобіля MITSUBISHI LANCER, д/з НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .
Отже, спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Як встановлено під час розгляду справи, сторони у цій справі у письмовій формі жодних договорів не укладали щодо спірного транспортного засобу.
Правилом частини першої статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого порушеного права.
За змістом статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
У частинах другій та третій статті 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
При цьому, у главі 29 ЦК України «Захист права власності», визначені наступні способи захисту порушених, оспорених чи не визнаних прав:
1) витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов, ст.ст.387-390 ЦК України);
2) усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов, ст.391 ЦК України);
3) визнання права власності (ст.392 ЦК України);
4) визнання незаконним акту, що порушує право власності (ст.393 ЦК України);
5) відшкодування шкоди (ст.394 ЦК України);
Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2018 року у справі № 703/5364/15-ц (провадження № 61-4812св18) вказано, що «застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд критично відноситься до наданих третьою особою копій письмових Договорів оренди легкового автомобіля MITSUBISHI моделі LANCER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки договори оренди нотаріально не посвідчені.
Згідно зі ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.
Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Доказів про досудове розслідування за фактом вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення та внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , а саме заволодіння транспортним засобом - автомобілем MITSUBISHI LANCER, д/з НОМЕР_1 , суду не надано.
Згідно з Договором купівлі-продажу транспортного засобу №1337 від 02.03.2023 року між ФОП ОСОБА_6 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець), автомобіль MITSUBISHI LANCER, д/з НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , не оглядався, не передався та право власності за ОСОБА_1 не зареєстровано.
Виходячи із вищевикладеного позивачем ОСОБА_1 суду не надано жодних доказів порушення його права власності відповідачем ОСОБА_3 , а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про витребування майна із незаконного володіння ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат у цій справі.
За змістом частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а в разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись: ст. ст. 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280,282 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 18 липня 2024 року.
Суддя Л.П. Слюсар