Справа № 716/721/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2024 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Сірик І.С.

за участю секретаря Бортнік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 матері спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем після якої був її син ОСОБА_3 , який спадщину прийняв однак не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не зробив, а тому відкрилася спадщина за законом. Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються спадкоємцем І черги за законом після смерті ОСОБА_3 . Інших спадкоємців не має. Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що спадщину після смерті батька прийняла, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в її відсутності.

Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.07.2020 року. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 матері спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем після якої був її син ОСОБА_3 , який спадщину прийняв однак не оформив своїх спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не зробив, а тому відкрилася спадщина за законом. Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються спадкоємцями І черги за законом після смерті ОСОБА_3 . Спадщину прийняли вчасно. Інших спадкоємців не має.

Вiдповiдно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №62984955 від 21.12.2020 року та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.11.2023 року.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №62984955 від 21.12.2020 року однак у видачі свідоцтва нотаріусом їй було відмовлено, оскільки позивачкою не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3 , що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.11.2023 року.

Крі того судом вставновлено, що спадкоємцем І черги спадкування за законом є також ОСОБА_2 , яка також спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийнятття спадщини, що вбачається із спадкової справи №193/2029, яку оглянуто в судовому засіданні.

13.11.2023 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 укладено Договір про поділ спадкового майна, згідно якого у власність ОСОБА_1 переходить житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . У власність ОСОБА_2 переходить земельна ділянка площею 1,8602 гектарів з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0076, яка знаходиться на території Веренчаснської сільської ради.

30.11.2023 року приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Малітовською Т.М. видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина складається із земельної ділянка площею 1,8602 гектарів з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0076, яка знаходиться на території Веренчаснської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, що належала громадянці ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дане господарство станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи «робітничий двір». Житловий будинок побудований до 1990 року.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Крім того її спадкоємець ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після її смерті також право власності на спірний житловий будинок не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачкою, як спадкоємицею майна померлого ОСОБА_3 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Згідно довідки-характеристики на об`єкт нерухомого майна інветаризаційна вартість житлового будинку становить 409235 ( чотириста дев`ять тисяч двісті тридцять п`ять ) гривень 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачкою своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 4,12,13,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

У Х А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку під літ. «Б», загальною площею 58,3 кв.м., житловою площею 41,7 кв. м., літня кухня під літ. «В», сарай під літ. «Г», вбиральні під літ. «Д», огорожа №1-3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду в порядку визначеному главою першою розділу п`ятого та п.15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_5 , адреса АДРЕСА_2 , ордер серії СЕ №1082230 від 02.04.2024 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_3 .

Суддя Сірик І.С.