Справа № 161/7961/24
Провадження № 2/161/2723/24
У Х В А Л А

19 липня 2024 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., при секретарі Авдійчук О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Любарт» про забезпечення позову у цивільній справі, -

в с т а н о в и в :

ТзОВ «Фірма Любарт» звернулося в суд із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі.

У поданій заяві в порядку забезпечення позову просить суд до набрання рішенням законної сили:

- заборонити Державній службі України та її структурним підрозділам, органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державним реєстраторам вчиняти дії, пов`язана з державною реєстрацією будь-яких прав на нерухоме майно, що перебуває на земельній ділянці з кадастровим номером :11:131:0016 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити Державній інспекції архітектури та містобудування України, Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю погоджувати та видавати відповідні документи (повідомлення) прна нерухоме майно, яке побудоване на земельній ділянці з кадастровим номером про початок будівельних робіт або повідомлення про готовність об`єкту до експлуатації з кадастровим номером :11:131:0016 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_1 пбо іншим особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :11:131:0016 за адресою: АДРЕСА_1 .

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову - є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з роз`яснень викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Крім цього, згідно п. 5 вказаної постанови, суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про заборону вчинення певних дій до задоволення не підлягає, оскільки суду не представлено і не зазначено доказів стосовно наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Наведені припущення не обґрунтовані та не мотивовані.

А тому, з врахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Любарт» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк