Справа №707/1222/24
Провадження №2/707/672/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2024 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Костроміної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -
1.Позиції сторін, процесуальні дії
1.1. ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 27.05.2022 сторони зареєстрували шлюб. Сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини,однак суми, які він перераховує, сплачуються ним в тому розмірі, в якому він вважає за доцільне. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, із дня пред`явлення позовної заяви, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, із дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною трьох річного віку.
1.2. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин
2.1. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 27.05.2022 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Києв), ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 27.05.2022, про що складено відповідний актовий запис №1010. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_5 , дружини - ОСОБА_5 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13.09.2022 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Києв), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 1880. Батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 .
Згідно з витягів з реєстру Білозірської територіальної громади № 2024/002304280 №2024/002303569 від 06.03.2024, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
3. Релевантні джерела права
3.1. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
3.2. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
У відповідності до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
4. Оцінка доказів та аргументів сторін
4.1. Суд враховує, що відповідач є батьком дитини сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доказів надання матеріальної допомоги на утримання дитини з боку відповідача не надано. Доказів того, що на утриманні відповідача перебувають інші особи, які потребують такого утримання та яких відповідач зобов`язаний утримувати, до суду також надано не було.
Отже, розмір аліментів у вигляді 1/4 частки від усіх доходів відповідача на дитину є справедливим та таким, що враховує як право дитини на належне матеріальне утримання від батька, так і стан здоров`я батька, його вік та працездатність.
4.2. На час звернення з позовом до суду ОСОБА_3 не досяг трирічного віку. На даний час дитина проживає з позивачкою та перебуває її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дружини, з якою проживає дитина, не надавав.
На думку суду, достатніх доказів того, що відповідач взагалі не може надавати матеріальної допомоги своїй дружині, до суду надано не було. При цьому, суд виходить з того, що відповідач є працездатним повнолітнім чоловіком, не є інвалідом. Доказів наявності у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей суду не надано.
4.3. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів є справедливим та розумним з урахуванням тих обставин та доказів, які були повідомлені і надані суду сторонами.
5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань
5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.
5.2. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на її утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 01 травня 2024 року і до досягнення дитиною трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д. Б. Баронін