18.07.2024 Справа № 469/1827/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року с-ще Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Гапоненко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.,

позивач ОСОБА_1 не з`явився,

представник позивача ОСОБА_2 - не з`явилась,

відповідач ОСОБА_3 - не з`явилась,

представник відповідача ОСОБА_4 не зявилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сікорська І.С. 19 грудня 2023 року звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються за рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2016 року з позивача на користь ОСОБА_3 , до 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, він одружений та має іншу дитину, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого він також зобов`язаний матеріально забезпечувати; крім того, позивач утримує дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та батька-пенсіонера.

21 грудня 2023 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року справу призначено до підготовчого судового засідання судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

10 квітня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача адвокат Сікорська І.С. надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання заявлених вимог, а також відповідь на відзив, у якій зазначила, що зміна сімейних обставин, зокрема народження у платника аліментів другої дитини, є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів; наявність у батьків позивача майна не спростовує зміну сімейного стану позивача, зокрема народження у нього ще одної дитини, яка так само, як і дитина від першого шлюбу, потребує забезпечення та утримання. Вважає необґрунтованою вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 5000,00 грн., оскільки до позовної заяви не долучено детального розпису вартості послуг; вважає витрати на правову допомогу неспівмірними зі складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову, так як категорія справи є нескладною, відзив є типовим.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача адвокат Дорошенко А.В. надала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження значного погіршення його майнового становища, а, посилаючись на відсутність будь-якого рухомого та нерухомого майна, позивач заводить суд в оману, оскільки згідно з податковою декларацією про майновий стан і доходи позивача за 2023 рік, за ним на праві власності зареєстрована квартира, набута ним 13 листопада 2023 року. Крім того, у сумісній власності позивача та його дружини є автомобіль; батьки позивача також мають у власності два легкових автомобіля; батько позивача працює, має у власності житловий будинок та бджолину пасіку, від якої отримує значні прибутки. Просила стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 5000,00 грн.

Оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, висловили свою позицію щодо заявлених вимог та їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Березанського районного суду Миколаївськокї області від 15 січня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2016 року у справі № 469/673/16-ц з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10, 11).

Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 11 грудня 2019 року в Миколаївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 якій після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_10 (а.с.7); ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.8).

З довідки ГУ ДСНС України у Миколаївській області вбачається, що ОСОБА_11 з 15 вересня 2022 року перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.7 на звороті).

Звіти ГУ ДСПС України у Миколаївській області за 2022-2023 роки містять відомості про доходи, відрахування та виплати ОСОБА_1 (а.с.47-54).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року в справі № 565/2071/19.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього з моменту винесення судового рішення про стягнення аліментів змінився сімейний стан, а також на його утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу, дружина та батько-пенсіонер, які потребують належного матеріального забезпечення, що призводить до надмірного фінансового навантаження, тобто посилається на зміну не тільки матеріального, а й сімейного стану.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.80 цього Кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням іншої дитини; не надано суду жодних доказів на підтвердження розміру своїх доходів як на час винесення судового рішення, так і на час звернення з позовом до суду, а також доказів перебування на його утриманні іншої дитини, дружини та батька-пенсіонера.

Лише зміна сімейного стану позивача, а саме наявність іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, від 08 червня 2022 року у справі № 565/1069/21, від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18, відповідно до яких зміна сімейного стану платника аліментів (народження дитини у новому шлюбі) не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, зменшення розміру аліментів, без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини, та суперечитиме її інтересам.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Визначений рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2016 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з наявністю у позивача двох дітей, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_5 та суперечитиме інтересам дитини.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року (справа №442/7666/15).

Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами наявності передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Щодо судових витрат у справі

Представник відповідача просила стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 5000,00 грн..

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем надано суду письмові докази: договір про надання правничої (правової) допомоги № 22/24 від 15 квітня 2024 року, предметом якого є правовий супровід цивільної справи № 469/1827/23, пунктом 5.1 якого вартість послуг (гонорару) за яким встановлена у фіксованому розмірі 5000 грн., які сплачуються клієнтом при прийманні-передачі послуг (а.с.62-63), ордер адвоката серії ВЕ №1116875 від 15 квітня 2024 року (а.с.64), акт приймання-передачі наданих послуг від 19 квітня 2024 року, а саме послуг по підготовці та виготовленню відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів (а.с.65), квитанцію № 24 від 19 квітня 2024 року про сплату на користь ОСОБА_4 5000,00 грн. (а.с.66).

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У цій справі було встановлено фіксований розмір гонорару. В цьому випадку фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послугу клієнту, не обчислюється. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Тож сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. І з урахуванням конкретних обставин суд може обмежити розмір, зважаючи на розумну необхідність судових витрат у справі.

Враховуючи неспівмірність витрат з підготовки відзиву зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, суд дійшов висновку про надмірність заявленої суми компенсаційних витрат, тому вважає за можливе стягнути з позивача витрати на надання правничої допомоги у розмірі 2000,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , витрати на надання правничої допомоги у сумі 2000,00 грн..

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: