ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/7619/23
Номер провадження 22-ц/818/2922/24
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

23 липня 2024 року суддя Харківського апеляційного суду Мальований Ю.М., розглянувши в порядку підготовки до апеляційного розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 червня 2024 року в складі судді Благої І.С. у справі №646/7619/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», треті особи: Харківська міська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2024 року у справі №646/7619/23 повернуто заявнику без розгляду.

27 червня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 на вказане судове рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду подав апеляційну скаргу.

01 липня 2024 року ухвалою судді-доповідача витребувано з Червонозаводського районного суду м.Харкова цивільну справу № 646/7619/23, яка надійшла до Харківського апеляційного суду 10 липня 2024 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 червня 2024 року залишено без руху з підстав недотримання вимог статті 356 ЦПК України.

18 липня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків та докази направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам справи.

Між тим, подана апеляційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду з огляду на таке.

Частиною 1 статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Статтею 9 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Подібна норма міститься в статті 12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до частини першої якої судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

Статтею 6 та частинами 1,3 статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» встановлено, що державною мовою України є українська мова, а сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 липня 2021 року (справа № 1-179/2019(4094/19) вказано, що українська мова як єдина державна має юридичний статус обов`язкового засобу спілкування в публічних сферах усередині країни та при здійсненні публічних представницьких функцій у міжнародному спілкуванні. Володіти українською мовою як мовою свого громадянства обов`язок кожного громадянина України. Водночас кожен громадянин України є вільним у виборі мови або мов для приватного спілкування. Вільне опанування всіма громадянами України мовою свого громадянства є, як підтверджує багатовіковий досвід держав світу, запорукою єдності й стабільності суспільства, міжетнічної злагоди в ньому, ефективного функціонування держави, позитивного її сприйняття власними громадянами й міжнародною спільнотою як повновартісного й демократичного суб`єкта.

Виходячи з того, що будь-яка заява по суті є процесуальним документом (стаття 174 ЦПК України), вона повинна повністю бути викладена державною мовою.

Отже, з огляду на зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на судове рішення повинна бути викладена повністю державною (українською) мовою.

Щодо доводів заявника про залучення судом перекладача, то відповідно, реалізуючи своє право на користування в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою володіють, а також право на судовий контроль на стадії досудового слідства, чи на оскарження судових рішень у касаційній інстанції заявник, який в установленому законом порядку був забезпечений послугами перекладача, вправі звертатися до нього по допомогу для перекладу документів, які готуються на розгляд суду за результатами якого може бути розпочато розгляд скарги, у тому числі ухвалено рішення про відкриття апеляційного чи касаційного провадження.

Переклад таких документів надає суду з`ясувати наявність в особи, яка звертається, прав на таке звернення, а також перевірити дотримання нею передбачених процесуальних вимог щодо змісту документа і його додатків, адже право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення(п. 37 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» (заява № 8863/06)).

При цьому процесуальним законодавством не передбачено залучення перекладача для перекладу саме суду процесуальних документів, переданих на його розгляд, складених недержавною мовою.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Обєднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленими у справі № 686/24639/17 (провадження № 51-5496кмо18) та справі № 521/12324/18 (провадження № 51-5817кмо21).

Ураховуючи викладене, посилання ОСОБА_1 про обов`язок суду апеляційної інстанції щодо самостійного залучення собі перекладача для перекладу апеляційної скарги, яка надійшла на розгляд і яку викладено недержавною мовою, є необґрунтованими, так як апеляційні скарги осіб, які мають право на оскарження судових рішень, повинні бути викладені державною мовою.

Також, зважаючи, що право на суд не є абсолютним, що відповідає усталеній судовій практиці, застосування певних правил та вимог щодо оформлення апеляційної скарги не свідчить про дискримінацію заявника за мовною ознакою.

Згідно з частиною 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 червня 2024 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали..

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вимог ухвали суду апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.М. Мальований