Справа 688/1992/24
№ 2/688/679/24
Рішення

Іменем України

(заочне)

03 липня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

секретаря судових засідань Кулеші Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № від 05.08.2019 у розмірі 23240,61 грн, з яких 12309,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4031,22 грн сума заборгованості за щомісячними відсотками, 6900 грн сума заборгованості за пенею.

В обґрунтування позову посилається на те, що 05.08.2019 ОСОБА_1 подала до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР») та заяву № від 05.08.2019 на отримання кредиту, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява, разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачкою, а також, що отримала примірник кредитного договору та погодилась отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР»

13.05.2021 ТОВ «ФК «ЦФР» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») уклали договір відступлення прав вимоги №20210513 (далі договір відступлення прав вимоги), за яким ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі портфеля заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, в т.ч. права вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань.

Відповідно до реєстру боржників (додаток1) до договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 26740,61 грн, з яких 12309,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1,82 грн сума заборгованості за річними відсотками, 4031,22 грн сума заборгованості за щомісячними відсотками 6900 грн сума заборгованості за пенею.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі в строки і на умовах, передбачених договором.

Відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий кредит у строки передбачені договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги відповідачка здійснила декілька платежів на загальну суму 3500 грн для погашення заборгованості.

Просив стягнути з відповідачки заборгованість в суму 23240,61 грн, з яких 12309,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4031,22 грн сума заборгованості за щомісячними відсотками, 6900 грн сума заборгованості за пенею.

Представник позивача у позовній заяві просив про проведення розгляду справи у відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Доводи та заперечення відповідача.

Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем проживання та шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному сайті «Судова влада». На адресу суду надійшов акт працівників селищної ради про відсутність відповідачки за місцем проживання. Також повернулося поштове відправлення з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності суду не надала.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

03.05.2024 позов надійшов до суду.

07.05.2024 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки, відкрив спрощене позовне провадження, справу призначив до судового розгляду по суті на 04.06.2024, який відкладався на 03.07.2024.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини з приводу невиконання зобов`язань за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

05.08.2019 ОСОБА_1 подала заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР») та заяву № від 05.08.2019 на отримання кредиту, підписала її та підтвердила згоду, що ця заява, разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачкою, а також, що отримала примірник кредитного договору та погодилась отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Того ж дня Козак відповідач ознайомлена із паспортом кредиту.

Отже 05.08.2019 ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» уклали кредитний договір № відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» ОСОБА_1 зобов`язалась виконувати кредитний договір на умовах передбачених в Паспорті кредиту №4075004, який є невід`ємною частиною цього договору.

У відповідності до п.3 кредитного договору № від 05.08.2019, підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту: 10000, 00 гривень переказ на картковий рахунок ОСОБА_1 ; 3600 гривень оплата страхового платежу за договором страхування №-С від 05.08.2019, 200 гривень оплата за пакет послуги «Охоронець Кредит Маркет12».

13.05.2021 ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір відступлення прав вимоги №20210513, за яким ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (портфель заборгованості).

Внаслідок передачі портфеля заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» замінило ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та вказані у реєстрі боржників, та набуло прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, в т.ч. права вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань.

Відповідно до реєстру боржників (додаток1) до договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 26740,61 грн, з яких 12309,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1,82 грн сума заборгованості за річними відсотками, 4031,22 грн сума заборгованості за щомісячними відсотками 6900 грн сума заборгованості за пенею.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги відповідачка здійснила декілька платежів на загальну суму 3500 грн для погашення заборгованості.

Таким чином, після підписання договору про відступлення прав вимоги та реєстру прав вимоги (додаток 1) до договору, відбулось одиничне, тобто сингулярне правонаступництво. З цього часу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стало новим кредитором відповідачки

Отже 13.05.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло від ТОВ «ФК «ЦФР» право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 23240,61 грн, з яких 12309,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4031,22 грн сума заборгованості за щомісячними відсотками, 6900 грн сума заборгованості за пенею.

Позивач вважає, що відповідачкою порушено умови кредитного договору, заборгованість за яким підлягає стягненню в примусовому порядку.

Вказані обставини встановлені поясненнями представника відповідача, викладеними у позовній заяві, заявами ОСОБА_1 від 05.08.2019 на отримання кредиту та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», паспортом кредиту №4075004 від ТОВ «ФК «ЦФР», паспортом відповідачки, довідкою про присвоєння ідентифікаційного коду, розрахунком заборгованості, договором відступлення прав вимоги, , витягом з реєстру боржників, іншими матеріалами справи.

Застосовані норми права.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч. 1 та ч. 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 сьт.599 ЦК України).

Відповідно до змісту ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Мотиви та висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

05.08.2019 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, шляхом підписання відповідної заяви.

Разом з тим матеріали справи не містять Умов з якими відповідачка ознайомилася, погодилася з ними і розуміла, підписуючи кредитний договір, оскільки такі суду не надані, а також не має доказів, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, їх розміру і порядку нарахування.

Відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Тарифи та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постановах від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19) та від 04 вересня 2019 року (справа №382/1131/18, провадження №61-4057ск19), яка згідно ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.

Таким чином позивач не довів укладення з ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові.

Посилання позивача на те, що позичальником підписано паспорт споживчого кредиту, який додано до матеріалів позову, не можна вважати підтвердженням того, що сторони обумовили розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами, оскільки зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 травня 2022 року №393/126/20 дійшов висновку, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Отже, зазначений позивачем паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача, а тому доводи позивача про погодження умов кредитного договору шляхом підписання позичальником даного паспорту кредиту є необґрунтованими.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті ні первісному кредитору, ні його правонаступнику, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що складає 12309,39 грн. підлягає захисту.

Суд зауважує, що відповідачка не оспорила розміру заборгованості за отриманим кредитом та не надала доказів на спростування наявності заборгованості.

За наведених обставин до стягнення підлягає лише заборгованість по кредиту в сумі 12309,39 грн.

Розподіл судових витрат.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1603,93 грн (52,97% від суми задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 141, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № від 05 серпня 2019 року у розмірі 12309 (дванадцять тисяч триста дев`ять ) грн 39коп., що складається з заборгованості за основною сумою боргу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1603 (одну тисячу шістсот три) грн. 93 коп судових витрат.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 23 грудня 2003 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 19.07.24

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК