У Х В А Л А

17 липня 2024 року

м. Київ

справа № 753/20125/21

провадження № 61-7571ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики та

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача 1 212 300,00 грн боргу, 253 373,49 грн інфляційних втрат, 108 011,00 грн 3% річних, а всього 1 573 684,49 грн.

Вказувала, що 11 квітня 2017 року між нею та ОСОБА_1 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, реєстровий номер 619, відповідно до якого вона передала у власність ОСОБА_1 1 212 300,00 грн з терміном повернення до 11 жовтня 2018 року.

11 квітня 2017 року на забезпечення виконання зобов`язання за договором позики між сторонами укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, реєстровий номер 620, предметом якого є належна відповідачу на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 11 жовтня 2018 року відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала.

21 листопада 2023 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 212 300,00 грн за договором позики, 253 373,49 грн інфляційних втрат, 108 011,00 грн 3 % річних, судові витрати в розмірі 11 350,00 грн та 231,63 грн, а всього 1 585 266,12 грн.

24 квітня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада

2023 року залишено без змін.

23 травня 2024 року ОСОБА_1 подаладо Верховного Суду касаційну скаргу на рішенняДарницького районного суду м. Києва від 21 листопада

2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, в якій просить їх скасувати та закрити провадження в справі.

06 червня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків, а саме для сплати судового збору.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У червні 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня

2020 року в справі № 129/1033/13-ц, в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2024 року в справі № 127/12240/22, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктами 2, 6 частини першої, за пунктом 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що судами при розгляді справи порушено правила територіальної підсудності, в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому заявлено відвід і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.

Крім того, заявниця просить зупинити виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року до закінчення касаційного провадження. При цьому вказує на те, що діє на захист права власності на квартиру, що є її єдиним житлом.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

ОСОБА_1 не обґрунтувала, в чому полягає утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення. Незгода з оскаржуваним судовим рішенням як така не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.

Заявницею не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва

від 21 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 24 квітня 2024 року.

Витребувати з Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу

№ 753/20125/21 в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва

від 21 листопада 2023 рокудо закінчення касаційного провадження у справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

А. І. Грушицький

Є. В. Петров