Справа № 344/3076/24
Провадження № 2-і/344/2/24
Івано-Франківський міський суд
СУДОВИЙ НАКАЗ
22 липня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 0928» про видачу судового наказу в частині стягнення судових витрат із ОСОБА_1 ,-
23.02.2024 Івано-Франківським міським судом видано судовий наказ за заявою Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 0928» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів, за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 3693 (три тисячі шістсот дев`яносто три) гривні 44 копійок за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 та судовий збір.
Водночас, ухвалою суду від 23.07.2023 відмовлено у стягненні з ОСОБА_1 на користь стягувача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 300 грн.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12.04.2023 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області стягнуто вищевказані витрати за надання правничої допомоги.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.06.2024, відмовлено у задоволені заяви стягувача щодо про стягнення із стягувача судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки справу продовжено для розгляду по суті.
Стягувач звернувся до суду першої інстанції із заявою про стягнення витрат за подання апеляційної скарги.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України передбачено, що в судовому наказі зазначаються сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягнення на його користь з боржника.
Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частиною першою статті 160 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що відповідно до положень статей 219 - 221 ЦПК (1618-15) суд має право, не змінюючи суті виданого судового наказу, вирішити питання про виправлення описок та арифметичних помилок, видати додатковий судовий наказ чи роз`яснити його.
Враховуючи порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, встановлений частиною першою статті 167 ЦПК України суд у відповідності до частини третьої статті 270 ЦПК України вирішує питання про ухвалення додаткового судового наказу без судового засідання та повідомлення заявника та боржника.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, 06 жовтня 2021 року Касаційний адміністративний суд постановив ухвалу про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи500/2632/19, у якій одна з ключових проблем стосувалася питання можливості здійснення при ухваленні судового рішення судом касаційної інстанції розподілу судових витрат, понесених стороною під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, у випадку направлення справи на новий розгляд або для продовження розгляду.
19 січня 2022 року Велика Палата Верховного Суду постановила ухвалу у справі №500/2632/19, у якій дійшла висновку, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом з тим у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Отже, у зв`язку з тим, що питання щодо стягнення з боржника на користь стягувача понесених судових не було вирішено, суд видає додатковий судовий наказ, яким стягує з боржника на користь стягувача судовий збір у розмірі у розмірі 3028 грн. за подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду ( а.с. 67).
Керуючись ст. ст. 160, 167-168, 270 ЦПК України, -
Н А К А З У Ю
Додатковий судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя: Л.Р. Кіндратишин
Відповідно до статті 168 Цивільного процесуального кодексу України (далі Кодекс) під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Згідно зі статтею 170 Кодексу боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Відповідно до статті 172 Кодексу у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.