Справа № 296/2481/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"10" липня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 272780,00 грн. по розрахунку пені за прострочення сплати аліментів станом на 01.03.2024 року.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.11.2007 року у справі №2-п-4289/07 з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею повноліття. 09 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Корнєєвою Д.Г. відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-п-4289/07 виданого 16.11.2007 року. Однак, відповідач тривалий час офіційно не працює і будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Внаслідок невиконання відповідачем рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.11.2007 року за ним утворилася заборгованість зі сплати аліментів у сумі 272785,48 грн, що підтверджується розрахунком державного виконавця №52361 від 18.03.2024. Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався. Згідно складеного розрахунку неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 30.07.2007 по 01.03.2024 становить 2303425,33 грн. Враховуючи, що розмір пені перевищує розмір заборгованості, стягненню підлягає пеня у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, тобто 272785,48 грн.

Ухвалою від 04.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечує (а.с.77).

Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 04.04.2024, разом з судовою повісткою про виклик на 27.06.2024 року та копією позовної заяви з додатками отримана відповідачем, що підтверджується його розпискою (а.с.73).

В судовому засіданні 27.06.2024 року відповідач просив відкласти розгляд справи з наданням можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Судові повістки про виклики на інші дати судових засідань направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , які повернуті до суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 59,70,71).

У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі №2-6236/11 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 30.05.2024 (а.с. 67,68).

Проте у призначені судові засідання 30.05.2024 та 10.07.2024 відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Начальник Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталія Савіна подала до суду клопотання в якому просить розгляд справи провести без участі представника Богунського відділу ДВС у м. Житомирі. Також вказує, що станом на 01.03.2024 року згідно довідки-розрахунок заборгованість складає 272785,48 грн. Станом на 30.05.2024 року коштів від ОСОБА_2 не надходило. 27.07.2023 року державним виконавцем було застосовано ряд обмежень, а саме: тимчасове обмеження у праві користування зброєю; тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; тимчасове обмеження у праві полювання; тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; внесено відомості про боржника ДО державного реєстру боржників також винесено постанову про розшук майна боржника, постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника (а.с. 61-62).

Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 листопада 2007 року у справі №2-п-4289/07 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду позивача - 30.07.2007 року і до повноліття дитини (а.с.14).

Згідно розрахунку заборгованості від 18.03.2024 №52361, складеного Богунським відділом державної виконавчої служби у м.Житомирі, станом на 01.03.2024 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 272785,48 грн. (а.с.18-24).

Відповідно до складеного позивачкою розрахунку неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 30.07.2007 по 01.03.2024 становить 2303425,33 грн.(а.с. 25-52).

Відносини щодо обов`язків батьків з утримання своїх дітей регулюються положеннями СК України.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

Згідно з ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Статтею 196 СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів. У частині 1 зазначеної статті зазначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи вказане, суд приймає розрахунок розміру пені за період прострочення сплати аліментів з 30.07.2007 по 01.03.2024, виконаний позивачкою, згідно якого загальна сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань становить 2303425,33 грн.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відтак, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 272780,00 грн. - загальної суми заборгованості по аліментам, що складає 272780,00 грн.

Щодо накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 , то згідно постанови державного виконавця від 18.06.2024 року штраф було накладено в порядку ст.ст. 63,75 Закону України "Про виконавче провадження" та стягнуто на користь держави, а не в порядку ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", який стягується на користь стягувача та підлягає врахуванню при стягненні пені згідно ч. 1 ст. 196 СК України.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12-13,76-81,89,211,223,247,258,263-265,280-282,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 272780 (двісті сімдесят дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 2727,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 3/14.

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 15.07.2024.