Справа № 191/1470/24
Провадження № 2-о/191/43/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувши, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа : Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа: Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він є власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори 27 серпня 1999 року,реєстр № 821,зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 2 5,реєстр № 79. На підставі Розпорядження Лубенського сільського голови Синельниківського району від 10 лютого 2016 року №18/2.4.Р. вулиця «Леніна» в с.Луб`янка перейменована на «Центральну». У вищезазначеному свідоцтві про право на спадщину за заповітом його прізвище вказано « ОСОБА_3 »,а в паспорті громадянина України,виданого 27 листопада 2000року, його прізвище вказано « ОСОБА_4 ». На час оформлення спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_5 , він не звернув увагу на правильність написання у вказаному свідоцтві свого прізвища на українській мові, і тільки нещодавно, виявив наявність у ньому помилки. Вважає, що різниця в написанні його прізвища у вищезазначеному свідоцтві та паспорті громадянина України в одну літеру,є наслідком неправильного перекладу нотаріусом його прізвища з російської мови, якою був складений його попередній паспорт громадянина СРСР, який і було пред`явлено для отримання спадщини. І лише у 2000 році він отримав паспорт громадянина України з правильним написанням його прізвища « ОСОБА_4 ». Те,що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить саме йому, підтверджується його реєстрацією за вказаною адресою з 14 вересня 1990 року, в якому він ще проживав зі своєю матір`ю за її життя, та мешкає до сих пір.

У зв`язку з цим, заявник просить встановити факт належності йому мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27 серпня 1999 року державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 821, зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 25, реєстр № 79, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, просить прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 27 серпня 1999 року державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 821, зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 25, реєстр № 79, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 .

Однак, згідно паспорта громадянина України Серія НОМЕР_1 прізвище заявника на українській мові вказано Шилінець.

Факт, що житловий будинок, вказаний у свідоцтві на право на спадщину за заповітом від 27.08.1999 року і розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , підтверджується реєстрацією його місця проживання, яка вказана у паспорті заявника.

Частиною 2 п.5 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що розбіжності в прізвищі заявника в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 27.08.1999 року, а саме:« ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 » виникли внаслідок неправильного перекладу його прізвища на українську мову та допущення технічної помилки.

Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного, керуючись п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 12, 13, 77, 78, 141, 206, 259, 263, 264, 293,315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа : Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27 серпня 1999 року державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 821, зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 25, реєстр № 79, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Т. В. Прижигалінська