Провадження №2-др/522/106/24
18 липня 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючоїсудді Косіциної В.В. розглянувши на підставі наявних матеріалів заяву представника ОСОБА_1 адвоката Слаблюка Василя Миколайовича про ухвалення додаткового рішення,-
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.
Рішенням суду від 25 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 7 000,00 гривень щомісячно.

28 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Слаблюка Василя Миколайовича про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просив стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 800,00 гривень.

Ухвалою суду від 02 липня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Слаблюка Василя Миколайовича про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, засідання по справі призначено на 10 липня 2024 року.

04 липня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача адвоката Бочевар Михайла Павловича надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому заявник просив зменшити розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу до 5 000,00 гривень.

У судове засідання, призначене на 10 липня 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У позовній заяві позивачка просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 800,00 гривень.

Проте, у рішенні суду від 25 червня 2024 року не вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

04 серпня 2023 року між ТОВ «ЮРИДИЧНА ФІРМА НОМЕР ОДИН» в особі адвоката Слаблюка Василя Миколайовича та ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги №04.08.23 року, за яким адвокат зобов`язався надати клієнту юридичну допомогу..

Згідно п.4.1. Договору, юридичну допомогу, що надається Юридичною фірмою клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу грошової суми у розмірі 18 800,00 гривень.

Відповідно до детального опису робіт за Договором про надання правової допомоги №04.08.23 від 04 серпня 2023 року, адвокатом було надано наступні види послуг:

- надання усних консультацій, рекомендацій, роз`яснення вимог законодавства України 4 700,00 гривень (5 годин витраченого часу);

- пошук, аналіз та опрацювання судової практики 2 200,00 гривень (3 години витраченого часу);

- підготовка позовної заяви, збір, копіювання документів, необхідних для подання позовної заяви 5 000,00 гривень (3 години витраченого часу);

- підготовка відповіді на відзив, збір, копіювання документів, необхідних для подання відповіді на відзив 3 900,00 гривень (3 години витраченого часу);

- підготовка адвокатських запитів, клопотань, збір та копіювання документів, необхідних для подання адвокатських запитів, заяв, клопотань 3 000,00 гривень(4 години витраченого часу).

Загальна вартість наданих послуг склала 18 800,00 гривень.

27 червня 2024 року між ТОВ «ЮРИДИЧНА ФІРМА НОМЕР ОДИН» та ОСОБА_4 було підписано акт приймання-передачі наданих послуг.

З копії прибуткового касового ордеру №4.08 від 04.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_5 сплатила на користь ТОВ «ЮРИДИЧНА ФІРМА НОМЕР ОДИН» грошову суму у розмірі 18 800,0 гривень в якості виконання зобов`язання за договором про надання правової допомоги №04.08.2023 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.

Щодо витрат на надання усних консультацій, рекомендацій, роз`яснення щодо вимог чинного законодавства, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 участі у судових засіданнях не брала. При цьому, власну позицію відносно предмету спору не висловлювала, а подання будь-яких заяв та клопотань здійснювалося через представника.

Такі витрати на думку суду не є невідворотними та неминучими, оскільки, усі процесуальні дії по справі вчинялися її представником ОСОБА_6 , а тому суд доходить до висновку про те, що витрати на надання усних консультацій не підлягають відшкодуванню.

Щодо витрат на пошук, аналіз та опрацювання судової практики, то суд вважає, що вчинення зазначених дій охоплюється змістом такої послуги як складання позовної заяви.

Щодо витрат на складання та подання позовної заяви, суд зазначає про те, що безпосередньо позовна заява не значна за обсягом та складається з 7 сторінок.

Додатками до позовної заяви є: витяг з демографічного реєстру, копія паспорта позивачки, копія довідки про реєстрацію місця проживання позивачки, свідоцтво про народження дитини, копія рішення суду, копія договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, копія психологічного висновку спеціаліста, копія довідки про місце навчання, копія медичної декларації, договорі купівлі-продажу, інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На думку суду, отримати зазначені документи не потребує докладання будь-яких додаткових зусиль зі сторони представника позивача, оскільки, перебувають безпосередньо у позивачки, а тому, адвокат не вчиняв будь-яких дій задля їх отримання (в тому числі шляхом подання адвокатських запитів).

Суд звертає увагу на те, що зазначена категорія справ не характеризується підвищеним рівнем складності, та погоджується із твердженням представника відповідача у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення про те, що представник позивача отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю 15 липня 2020 року, а тому, справа про стягнення аліментів на утримання дитини та визначення її місця проживання не може бути для адвоката спором значної складності.

Визначаючи вартість такої послуги, як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані спеціальним нормативним актом Сімейним кодексом України, та фактично не регулюються будь-якими іншими нормативно-правовими актами, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.

При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.

На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно на відносини, що виникають між батьками ( ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ) та їх дитиною.

Тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що вартість послуги із складання та подання позовної заяви, яка б відповідала критерію співмірності, розумності та справедливості становить 3 000,00 гривень.

Щодо витрат на складання та подання відповіді на відзив суд звертає увагу на те, що сама відповідь на відзив не значна за обсягом та складається з 4 сторінок.

Відповідь на відзив містить ордер, квитанції про надсилання відповіді на відзив та відповідь ТСЦ МВС №5151 РСЦ в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях ГСЦ МВС, надана на адвокатський запит ОСОБА_6 від 12.02.2024 року, та яка була врахована судом під час постановлення рішення по справі.

Тому, враховуючи розмір відповіді на відзив, кількість додатків що вона містить та категорію справи, що характеризується низьким рівнем складності, беручи до уваги наявність у додатку відповіді на адвокатський запит, суд вважає, що розмір витрат на складання та подання відповіді на відзив, які б відповідали співмірності, розумності та справедливості становить 1 500,00 гривень.

Щодо витрат на підготовку адвокатських запитів, заяв та клопотань, суд зазначає наступне.

Представником позивача було складно та подано наступні заяви та клопотання з процесуальних питань:

- клопотання про витребування доказів від 15.11.2023 року;

- клопотання про витребування доказів від 20.02.2024 року;

- клопотання про долучення доказів від 28.05.2024 року.

На думку суду, зазначені клопотання є типовими, а тому, їх складання не вимагає у адвоката значного проміжку часу для їх складання.

Суд акцентує увагу на тому, що перед зверненням до суду із клопотаннями про витребування доказів, представник позивача звертався до органу (установи) задля самостійного отримання доказів, які він хотів отримати, тобто, представник позивача дотримався вимог процесуального закону, яка встановлена до процедури витребування доказів.

Тому, суд вважає, що 500,00 гривень є тією сумою, яка б відповідала критерію розумності, співмірності та справедливості за складання та подання кожного із клопотань про витребування доказів.

Щодо клопотання про долучення доказів, то додатками до нього є виписки по рахункам позивачки, копія платіжних документів, фіскальних чеків та інших первинних документів, отримання яких не вимагає від адвоката вчинення будь-яких активних дій задля отримання таких доказів, а тому, 500,00 гривень є тією сумою, яка компенсувала в витрати, пов`язані із складанням такого клопотання.

Враховуючи зазначене, суд доходить до висновку, що грошова сума у розмірі 6 000,00 гривень є тією сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка б відповідала критерію співмірності розумності та справедливості та яка підлягає стягненню з позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Слаблюка Василя Миколайовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено та підписано 18 липня 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.

18.07.2024