Справа № 509/5227/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи без самостійних вимог на предмет спору : Дальницька сільська рада Овідіопольського району та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ :

12.11.2018 року, представниця позивачки ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просила суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 , яка є власником земельної ділянки площею 0,200 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , перешкод у встановленні межових знаків та паркану на межі її земельної ділянки, стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Ухвалою суду від 18.04.2019 р. за заявою представниці відповідача ОСОБА_2 , провадження у даній справі було зупинено до набранням законної сили рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області по цивільній справі № 509/1752/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного реєстратора КП «Овідіопольське РБТІ» Литвиненко С.І., державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську ГУ Держгеокадастру в Одеській області Гладкого Р.І., 3-ті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 та ГУ Держгеокадастру в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії та визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора, яке перебуває у провадженні судді Овідіопольського райсуду Одеської області Кочко В.К.

Рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 13.12.2021 р. (суддя Кочко В.К.), залишеним без змін постановою ОАС від 11.04.2024 р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного реєстратора КП «Овідіопольське РБТІ» Литвиненко С.І., 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити певні дії та визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора задоволений; зобов?язано ОСОБА_1 відновити межі її земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :03:001:1349 за адресою : АДРЕСА_1 , встановлені актом прийому-передачі на зберігання межових знаків від 11.05.2010 р. на підставі технічної документації ПП «Геозем» від 2010 р.; визнано протиправним та скасоване рішення державного реєстратора КП «Овідіопольське РБТІ» Литвиненко С.І. про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 на земельну ділянку № 38472567 від 01.12.2017 р.; визнано незаконними дії державного кадастрового реєстратора щодо внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :03:001:1349 за адресою : АДРЕСА_1 , власникоом якої є ОСОБА_1 та до Поземельної книги Відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області із зобов?язанням державного кадастрового реєстратора видалити ці відомості та стягнуто з відповідачів в рівних частках на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 9637,60 грн.

У зв?язку з чим, ухвалою суду від 07.05.2024 р. було відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи без самостійних вимог на предмет спору : Дальницька сільська рада Овідіопольського району та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

10.06.2024 р. та 17.07.2024 р. до суду надійшли заяви представниці позивачки ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі до розгляду її касаційної скарги в інтересах ОСОБА_1 на вищевказані рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 13.12.2021 р. та постанову ОАС від 11.04.2024 р. та прийняття остаточного рішення по вказаній справі ВС.

В судове засідання представниця позивачки ОСОБА_1 не з?явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що вбачається з її повторної заяви про зупинення провадження по справі від 17.07.2024 р., в якій вона вказує про обізнаність дати розгляду справи на 17.07.2024 р. о 13:00 год., причини неявки суду не повідомила, заяви про слухання справи за її відсутності суду не надала.

Представниця відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з?явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, особисто під підпис, причини неявки не повідомила, надіславши до суду клопотання, в якому просила суд, відмовити у задоволенні заяви представниці позивачки ОСОБА_1 про зупинення провадження по даній справі, вважаючи його незаконним та безпідставним з посиланням на постанову ВС по справі № 265/2189/20 від 21.07.2021 р., а також заяву з проханням про проведення засідання за її відсутності.

Представник 3-ої особи без самостійних вимог на предмет спору Дальницької сільської ради Одеського (Овідіопольського) району та 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судове засідання не з?явились, надіславши до суду письмові заяви з проханням про слухання справи за їхньою відсутністю.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи та заяви про зупинення провадження по справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В даному випадку норми п. 8. ч. 3 ст. 129 Конституції України та висновки рішень КСУ від 27 січня 2010 року №3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року №12-рп/2010 та від 8 липня 2010 року №18-рп/2010 мають вищу юридичну сили, ніж норми ст. 353 ЦПК України, якою не передбачено оскарження такої ухвали суду, як ухвала суду про відмову у зупиненні провадження по справі.

Практика Європейського суду, зокрема, п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК (1618-15) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов?язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Підставою для зупинення провадження у справі не може бути оскарження попередніх судових рішень у справі.

Суд встановив вищевказані обставини справи і дійшов висновку, що відповідно до п. 3.2 висновку Конституційного Суду України по справі № 8-рп/2010 одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності з огляду на те, що принцип правової визначеності судового рішення по суті означає, що справа є остаточно вирішеною і ніщо не може поставити під сумнів законність рішення прийнятого за результатом розгляду такої справи, яке набрало законної сили, на підставі чого, таке рішення підлягає визнанню та виконанню в порядку виконання судових рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (№ 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року). Аналогічне зазначено у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

ЄСПЛ у своїх рішення неодноразового наголошував на тому, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов?язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Ці принципи, які охоплюють усі аспекти процесуального законодавства Договірних Сторін, також застосовуються в конкретній сфері вручення сторонам судових документів, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції не може тлумачитись як такий, що визначає конкретну форму вручення документів (див. рішення у справі «Авотіньш проти Латвії» [ВП] ( [GC]), заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016). Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17, 18, від 06 лютого 2001 року). Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні (див. рішення у справі «Заводнік проти Словенії» (Zavodnik v. Slovenia), заява № 53723/13, пункт 70, від 21 травня 2015 року, із подальшими посиланнями).

У зв`язку з чим, беручи до уваги, що постановою ОАС від 11.04.2024 р., яка набрала законної сили в цей же день було залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишено без змін рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 13.12.2021 р. (суддя Кочко В.К.), яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного реєстратора КП «Овідіопольське РБТІ» Литвиненко С.І., 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити певні дії та визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора задоволений; зобов?язано ОСОБА_1 відновити межі її земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :03:001:1349 за адресою : АДРЕСА_1 , встановлені актом прийому-передачі на зберігання межових знаків від 11.05.2010 р. на підставі технічної документації ПП «Геозем» від 2010 р.; визнано протиправним та скасоване рішення державного реєстратора КП «Овідіопольське РБТІ» Литвиненко С.І. про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 на земельну ділянку № 38472567 від 01.12.2017 р.; визнано незаконними дії державного кадастрового реєстратора щодо внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :03:001:1349 за адресою : АДРЕСА_1 , власникоом якої є ОСОБА_1 та до Поземельної книги Відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області із зобов?язанням державного кадастрового реєстратора видалити ці відомості та стягнуто з відповідачів в рівних частках на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 9637,60 грн., суд дійшов висновку про безпідставність вимог заяви про зупинення провадження у даній справі через касаційне оскарження попередніх рішень судів двох інстанцій, а тому в задоволенні заяви представниці позивачки ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі слід відмовити, враховуючи, що по даній справі зібрані всі докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду по даній справі, а тому підстав для зупинення провадження по справі немає, а сама заява про зупинення провадження по справі направлена на штучне затягування розгляду даної справи.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви представниці позивачки ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи без самостійних вимог на предмет спору : Дальницька сільська рада Овідіопольського району та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У випадку проголошення судом лише вступної та резолютивної частин ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судової ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлений та підписаний 17.07.2024 р.

Суддя Гандзій Д.М.