18.07.2024
Справа № 331/4388/24
Провадження № 2/331/2192/2024
УХВАЛА

18 липня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про відшкодування завданих збитків, моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі в особі представника ОСОБА_3 звернулися до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про відшкодування завданих збитків, моральної шкоди.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Перевіривши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, судом встановлено наступне.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставу для звільнення від сплати судового збору позивачі посилаються на положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Отже, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права саме споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, позивачі, вважаючи себе споживачами, при зверненні до суду для дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язані викласти зміст позовних вимог та обставини, якими вони обґрунтовують вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Проте, в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що позивачі звернулися до суду з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їм внаслідок залиття квартири.

Враховуючи викладене, позивачі звернулися до суду з вимогами про стягнення з відповідача грошових коштів за наявним деліктним зобов`язанням з відшкодування шкоди, а не за захистом своїх споживчих прав в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, суддя не погоджується із твердженнями позивачів щодо можливості звільнення її від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки з позову убачається, що позивачі звернулися до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої залиттям належної їм квартири, а сама по собі наявність між сторонами договірних відносин не є підставою для застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до правовідносин, які виникли між сторонами внаслідок завдання шкоди.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживача», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Споживачі зобов`язані: 1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; 2) в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; 3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; 4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду.

Жодна з перелічених у ст. 4 Закону України «Про захист прав споживача» підстав, які дають право особі захистити порушене право споживача, не пов`язані з предметом пред`явленого позову до суду.

Враховуючи, що на правовідносини, які є предметом розгляду справи, норма Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється, клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» є таким, що не ґрунтується на вимогах закону, а тому не підлягає задоволенню.

Інших доказів про наявність у позивачів пільг щодо сплати судового збору у відповідності до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» матеріали справи не містять.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.п.1) п.1 ч.2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір для фізичних осіб за подачу позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Таким чином, позивачами не сплачено судовий збір відповідно до заявлених позовних вимог майнового характеру про стягнення матеріальної та про стягнення моральної шкоди.

Оскільки встановлено, що позовна заява подана до суду з порушенням вимог ст. 177, ст. 175 ЦПК України, вважаю, що її слід залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків.

Недоліки підлягають усуненню шляхом надання суду доказів сплати судового збору кожним з позивачів в сумі 1211,20 гривень окремим платіжним документом.

Керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про відшкодування завданих збитків, моральної шкоди залишити без руху та надати позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити , що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Є. Жукова