КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року місто Київ

справа №754/202/23

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Галась І.А., у справі за заявою Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа: П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року Київська міська рада звернулася до суду із заявою, в якій просила:

визнати відумерлою квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3 ;

передати квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 19,1 кв.м, житлова площа 15,1 кв.м, як відумерлу спадщину у власність територіальної громади міста Києва.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що листом КПКиївської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 05жовтня 2022 року №062/14-8953 (И-2022) було надано інформацію, що згідно з даними реєстрових книг КП КМР «КМ БТІ» квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3

Вказувала, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис про смерть №4154 від 06 березня 2018 року.

Зазначала, що з інформації наданої Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією ОСОБА_3 знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Підстави, що слугували зняттю особи з реєстрації у адміністрації є її смерть.

Згідно акту Житлово-експлуатаційної ділянки №303 від 02 грудня 2022 року з питань обстеження квартири АДРЕСА_1 , в результаті комісійного обстеження 02 грудня 2022 року мешканці квартири двері не відчинили. Зі слів чотирьох сусідів, що мешкають у другому під'їзді, де розташована вказана квартира, на даний нас проживають квартиранти.

Посилалася на те, що 15 листопада 2022 року Київською міською радою направлено рекомендованого листа до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з метою отримання інформації для звернення з заявою до суду про визнання спадщини відумерлою.

Листом від 17 листопада 2022 №4725 завідувачем П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори було надано відповідь про уточнення параметрів пошуку та заповнення додатку 10 до Положення про Спадковий реєстр. Додатково проінформовано, що отримання інформації зі спадкового реєстру є платною дією, а тому Київській міській раді необхідно сплатити платіж по наданій квитанції.

Вказувала, на те, що оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 ніким не була прийнята, після смерті спадкодавця минуло більше одного року, наявні передбачені законом підстави для визнання спадщини, що відкрилась після його смерті відумерлою.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року заяву Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано відумерлою квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3

Передано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 19,1 кв.м, житловою площею 15,1 кв.м, як відумерлу спадщину у власність територіальної громади міста Києва.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати, заяву залишити без розгляду.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що у вказаній справі судом було розглянуто питання щодо визнання спадщини відумерлої, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 єдиною спадкоємицею якої є саме ОСОБА_1

Вказувала, що ОСОБА_1 з 1998 року по дату смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який був власником квартири, яка була визнана відумерлою спадщиною, приживала з ним однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, ОСОБА_1 поховала свого чоловіка, оплатила всі витрати на поховання, оскільки в померлого нікого з родичів, окрім неї, не було.

Посилалася на те, що ОСОБА_1 звернулася до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка, а саме квартири АДРЕСА_1 , оскільки вона мешкає в ній та є єдиною спадкоємицею свого померлого чоловіка.

Вказувала, що оскільки ОСОБА_1 та померлий не зареєстрували шлюб за час життя останнього, 18 червня 2018 року апелянт звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу (справа №755/9100/18).

Зазначала, що ОСОБА_1 подала ще одну заяву до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори про заведення спадкової справи, прийняття спадщини та про зупинення вчинення нотаріальних дій із видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 до вирішення питання судом у справі №755/9100/18.

Посилалася на те, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року було встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 2006 року до 05 березня 2018 року включно.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року було скасовано рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року, а заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - залишено без розгляду з огляду на те, що у справі вбачається спір про право.

Вказувала, що залишено заяву без розгляду про встановлення факту було виключно через те, що у справу вступила Київська міська рада з наданням відзиву на заяву, через що було встановлено наявність спору.

Зазначала, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи з 01 листопада 2004 року, в 2022 році через повномасштабне вторгнення остання виїжджала за межі Києва. В травні 2023 року апелянт отримала консолідований перелом лівої стегнової кістки із залишками металофіксаторів, через що була на лікуваннята не мала змоги пересуватися самостійно.

Посилалася на те, що в цей час Київська міська рада, скориставшись вказаними обставинами, 10 січня 2023 року подала до Деснянського районного суду міста Києва заяву про визнання спадщини відумерлою в окремому провадженні, завчасно знаючи, що на прийняття вказаної спадщини було подано заяву ОСОБА_1

Вказувала, що під час розгляду даної справи №754/202/23 було витребувано спадкову справу, де були наявні докази того, що ОСОБА_1 є зацікавленою особою за справою, а саме: наявна заява про прийняття спадщини, довідки про спільне проживання з померлим тощо.

Зазначала, що ОСОБА_1 не було повідомлено та не залучено як зацікавлену особу до розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою, остання не могла скористатися своїм право та надати відзив на заяву Київської міської ради, показати суду, що відносно вимог останньої є спір про право і що саме ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею померлого, проживала з ним з 1998 року, доглядала його останні роки та здійснювала поховання.

15 липня 2024 року від Київської міської ради на адресу Київського апеляційного суду надійшли пояснення на апеляційну скаргу, в яких остання посилалася на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просила рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Заявник Київська міська рада та заінтересована особа П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора усудове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У поясненнях на апеляційну скаргу Київська міська рада просила розглядати справу у відсутність її представника. Від П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшов лист, в якому остання просила розглядати справу у відсутність її представника.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, поясненняособи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 та її представника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з п.8 ч.3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Так, відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З аналізу наведеної статті вбачається, що особи, які не брали участь у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2023 року Київська міська рада звернулася до суду із заявою про визнання відумерлою квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_3 та передання квартири, як відумерлу спадщину у власність територіальної громади міста Києва.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис про смерть №4154 від 06 березня 2018 року, що підтверджується відповіддю з Київського відділу державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м.Київ) від 08 грудня 2022 року №2900/21.12-58.

Згідно листа КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 05 жовтня 2022 року №062/14-8953 (И-2022) квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 .

Згідно інформаційної довідки від 22 вересня 2022 року №310538685 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , за вказаними параметрами запиту - відомості відсутні.

31 серпня 2018 року П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу №993/2018 за заявою ОСОБА_1 щодо майна померлого ОСОБА_3 за заявою.

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 у період з 2006 року по дня смерті останнього (справа №755/9100/18).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року у справі №755/9100/18 заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 2006 року по 05 березня 2018 року включно.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 18 липня 2022 року апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року задоволено, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу залишено без розгляду.

Судом першої інстанції у даній справі було встановлено, що на час ухвалення судового рішення в провадженні Деснянського районного суду міста Києва відсутні спори ініційовані ОСОБА_1 та осіб, які могли бути спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 відповідно до ст.ст.1222, 1261-1265 ЦК України судом не встановлено.

06 травня 2024 року особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою на зазначене рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що вона з 1998 року по дату смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який був власником квартири АДРЕСА_1 , яка була визнана відумерлою спадщиною, приживала з ним однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу. Вказувала, що у даній справі було витребувано спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_3 , де були наявні докази того, що вона є зацікавленою особою у даній справі. Зазначала, що її не було повідомлено та не залучено як зацікавлену особу до розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою, вона не могла скористатися своїм право та надати відзив на заяву Київської міської ради, зазначити суду, що відносно вимог Київської міської ради є спір про право і що саме ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею померлого, проживала з ним з 1998 року, доглядала його останні роки та здійснювала поховання.

Згідно з положеннями ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з копії спадкової справи №993/2018 щодо майна померлого ОСОБА_3 , заведеної П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою, 04 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 та подала заяву, в якій просила зупинити вчинення будь-яких нотаріальних дій, зокрема із видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 до вирішення судом справ про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, зокрема і цивільної справи №755/9100/18. На підтвердження надала копії ухвал Дніпровського районного суду міста Києва у справі №755/9100/18 від 22 червня 2018 року та Апеляційного суду міста Києва у справі №755/9100/18 від 19 липня 2018 року.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 18 липня 2022 року апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року задоволено, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу залишено без розгляду.

При цьому, ОСОБА_1 не було надано до апеляційної скарги доказів того, що вона є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 та/або що вона після скасування рішення по справі №755/9100/18 реалізувала своє право та звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та вирішення питання стосовно спадкового майна.

А відтак, апелянтом не доведено порушення її прав та законних інтересів рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року.

Надання до апеляційної скарги доказів на підтвердження спільного проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 , колегія суддів не бере до уваги, оскільки у даній справі не вирішується питання про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 .

Квитанції про сплату за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 також не впливають на вирішення даної справи.

У постанові Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі №668/17285/13-ц вказано, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Згідно з п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження на підставі ч.3 ст.362 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.268, 362 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Галась І.А., у справі за заявою Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа: П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 19 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: