Провадження №: 2/755/718/24
У Х В А Л А

"16" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди, що укладена в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , Офіс Генерального Прокурора, про визнання недійсною боргової розписки від 16.01.2016, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , Офіс Генерального Прокурора, про стягнення заборгованості за розпискою від 16.01.2016, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

16.07.2024 у судовому засіданні представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заявив клопотання про затвердження мирової угоди, яка укладена між позивачем та відповідачем, про що подав відповідну письмову заяву з мировою угодою.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання та просив суд затвердити мирову угоду.

Третя особа ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 заперечували проти затвердження мирової угоди, посилаючись на те, що затвердження мирової угоди може вплинути на права третіх осіб.

Представник третьої особи Офісу Генерального Прокурора - Адамова О.О. у вирішенні клопотання посилалась на розсуд суду.

Суд, вислухавши позицію представників сторін, вивчивши матеріали справи, зміст мирової угоди, дійшов наступного.

Відповідно до вимог первісного позову ОСОБА_1 , просить суд: визнати недійсною розписку від 16.01.2016 на суму 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США.

Згідно із вимогами зустрічного позову, ОСОБА_2 просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за розпискою від 16.01.2016 на загальну суму 295474,10 доларів США, з яких основна сума боргу становить 150000 доларів США, проценти за користування позикою в сумі 140678,21 доларів США та 3% річних в сумі 4795,89 доларів США. та судові витрати; у первісному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною розписки від 16.01.2016 відмовити повністю.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Як вбачається із тексту мирової угоди від 15.07.2024, укладеною між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони уклали між собою мирову угоду в межах цивільної справи №755/15210/23, яка розглядається Дніпровським районним судом міста Києва за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною боргової розписки від 16 січня 2016 року на суму 150 000 доларів США та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розпискою від 16 січня 2016 року на загальну суму 295474,10 доларів США, з яких основна сума боргу становить 150 000 доларів США, проценти за користування позикою в сумі 140678,21 доларів США та 3% річних в сумі 4795,89 доларів США та судові витрати, про наступне:

1.Сторони підтверджують, що 16 січня 2016 року ОСОБА_1 взяла в борг у ОСОБА_2 кошти в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, про що була складена розписка від 16 січня 2016 року, яка є дійсною.

2.Сторони визнають, що заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за розпискою від 16 січня 2016 року становить 295 474 (двісті дев`яносто п`ять тисяч чотириста сімдесят чотири) долара США 10 центів, з яких основна сума боргу становить 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, проценти за користування позикою в сумі 140678 (сто сорок тисяч шістсот сімдесят вісім) доларів США 21 цент та 3% річних в сумі 4795 (чотири тисячі сімсот дев`яносто п`ять) доларів США 89 центів та судовий збір в сумі 13420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 00 копійок.

3.Сторони підтверджують, що ОСОБА_1 є власником 2/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 107.7 кв.м., житлова площа 56.1 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2021 індексний номер витягу 287161758.

4.Сторони підтверджують, що ОСОБА_1 є власником 1/1 частини гаражного боксу, об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , гараж НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_3 . загальна площа 39.9 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.06.2022 індексний номер витягу 302862580.

5.Сторони погодили, що в рахунок погашення ОСОБА_1 заборгованості перед ОСОБА_2 за розпискою від 16 січня 2016 року на суму 150 000 доларів США, ОСОБА_1 передає, а ОСОБА_2 , як одноособовий власник майна, набуває право власності на 2/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 107.7 кв.м., житлова площа 56.1 кв.м.

6.Сторони погодили, що в рахунок погашення ОСОБА_1 заборгованості перед ОСОБА_2 за розпискою від 16 січня 2016 року на суму 150 000 доларів США, ОСОБА_1 передає, а ОСОБА_2 , як одноособовий власник майна, набуває право власності на 1/1 частини гаражного боксу, об`єкту житлової нерухомості за адресою: місто Київ, «Позняки-2» гаражно-будівельний кооператив (Дарницький район), гараж НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_3 , загальна площа 39.9 кв.м.

7. ОСОБА_2 остаточно та безумовно відмовляється від вимог про стягнення коштів за борговою розпискою від 16 січня 2016 року, а також відмовляється від всіх процентів, штрафів, збитків чи інших похідних платежів, які існують відповідно до вказаного договору позики, посвідченого розпискою від 16 січня 2016 року, а ОСОБА_1 відмовляється від первісного позову про визнання недійсною розписки від 16 січня 2016 року.

8. ОСОБА_2 передає ОСОБА_1 оригінал розписки від 16 січня 2016 року із відміткою про відсутність будь-яких вимог за борговою розпискою від 16.01.2026.

9.Усі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються.

10.Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

11.Сторони підтверджують, що умови Мирової угоди відповідають їх волі, дана угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри Сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених Мировою угодою.

12.Сторони заявляють, що даною Мировою угодою не порушуються права будь-яких відомих третіх осіб.

13.Мирова угода підписана у трьох примірниках, підлягає затвердженню Дніпровським районним судом міста Києва та набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва про затвердження даної Мирової угоди.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

З тексту зазначеної мирової угоди від 15.07.2024 вбачається, що сторони дійшли згоди щодо урегулювання спору, шляхом переходу права власності на 2/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 107.7 кв.м., житлова площа 56.1 кв.м., на 1/1 частини гаражного боксу, об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 39.9 кв.м. від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Згідно ст. 361 Цивільного кодексу України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 362 Цивільного кодексу України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

В той же час, заявниками до заяви про укладення мирової угоди від 15.07.2024, будь-яких доказів на підтвердження погодження інших співвласників на відчуження 2/4 частки ОСОБА_1 , як співвласниці квартири АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_2 , а також 1/1 частини гаражного боксу, об`єкту житлової нерухомості за адресою: місто Київ, «Позняки-2» гаражно-будівельний кооператив (Дарницький район), гараж НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_3 , суду не надано. Крім того, суду не надано доказів, що ОСОБА_1 є власником вказаних об`єктів нерухомого майна та таке майно не є спільною сумісною власністю.

Частиною 5 ст. 207 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані інтереси інших осіб, є не виконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє. Відповідно до статтей 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що вимоги первісного позову є взаємовиключними вимогам зустрічного позову, в той час, як укладання мирової угоди покликане на врегулювання спору на підставі взаємних поступок сторін, що в даному випадку є неможливим, оскільки буде свідчити про відсутність предмету спору за первісним позовом. Такі обставини підлягають з`ясування судом під час розгляду справи по суті, в тому числі і щодо наявності в діях сторін ознак зловживання процесуальними правами на подання позову за відсутності предмету спору.

З огляду на те, що врегулювання спору між сторонами, шляхом укладення мирової угоди від 15.07.2024, може впливати на права чи охоронювані законом інтереси третіх осіб, суд дійшов висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди від 15.07.2024, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 3, 15, 207, 353, 354 ЦПК України, ст. 1, 3, 13, 361, 362 ЦК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 22.07.2024.

Суддя: