Справа № 540/289/15-ц
Номер провадження 6/948/17/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження на його правонаступника, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання

в с т а н о в и в :

1.Суть заяви

У травні 2024 року заявник звернувся до суду зі вказаною заявою, посилаючись на те, що рішенням Машівського районного суду від 15.04.2015 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором №999-00056204/1 від 22.07.2013 р. В подальшому за ухвалою суду було замінено стягувача у виконавчому листі виданого на виконання вищевказаного рішення суду. З Автоматизованої системи виконавчих проваджень відомо, що виконавче провадження №61123568 по його виконанню завершено в Машівському ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Інших доказів щодо виконавчого провадження заявник наразі надати не має можливості, так як заявник не є стороною виконавчого провадження.

Разом з цим, заявник вказав на те, що наразі оригінал виконавчого листа щодо боржника на примусовому виконанні у вищевказаному відділі виконавчої служби не перебуває, а тому вважає, що його було втрачено, його місцезнаходження невідоме, що позбавляє його можливості пред`явити до виконання, а відмова суду у видачі його дубліката для пред`явлення його до виконання фактично призведе до того, що рішення не буде виконане.

Крім цього, заявник повідомив, що 27.05.2015 р. згідно рішення НБУ було повністю ліквідоване АТ «Імексбанк». 31.03.2020 р. між останнім та ТОВ «ФК «Фінрайт» укладено договір №126 про відступлення права вимоги, згідно з якими зобов`язання за кредитним договором перейшло до нового кредитора. Через ліквідацію вказаної установи були закриті територіальні відділення банку та звільнені всі місцеві співробітники, що здійснювали супровід судових справ, а тому попередній кредитор не мав можливості протягом 5 років забезпечити дотримання процесуальних строків за об`єктивних причин, що не залежали від нього, у зв`язку з цим заявник вважає, що пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в період ліквідації не залежало від волі стягувача та є поважною причиною і підставною для його поновлення.

06.12.2021 р. між ТОВ «ФК «Фінрайт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №001/06/12, за яким право вимоги до позичальника за даним кредитним договором перейшло до останнього.

У зв`язку з наведеним, заявник просить замінити стягувача ТОВ «ФК «Фінрайт» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанси» у виконавчому листі №540/289/15-ц виданого на підставі рішення Машівського районного суду Полтавської області від 15.04.2015 р., видати дублікат виконавчого листа щодо ОСОБА_1 , поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

2.Позиції учасників судового провадження

В судове засідання сторони не з`явилися, належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи, їх неявка відповідно до ч.3 ст.433 ЦПК України не є перешкодою для вирішення вказаного питання (а.с.214-215). Представник заявника у поданій заяві просив розглянути її без його участі (а.с.120). Від попереднього стягувача ТОВ «ФК «Фінрайт» надійшла заява, у якій його представник зазначив, що проти заявлених вимог не заперечує та просить розглянути дану заяву без його участі та здійснити процесуальне правонаступництво у даній справі (а.с.168).

3.Мотиви суду

З матеріалів справи вбачається, що за заочним рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 15 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за договором №999-00056204/1 про надання кредиту від 22.07.2013 р. у розмірі 21 312,26 грн та судовий збір в розмірі 243,60 грн (а.с.54).

За заявою АТ «Імексбанк» на його адресу 27.11.2015 р. було надіслано зокрема і виконавчий лист №2/540/103/15, який отриманий 07.12.2015 р. (а.с.65,68,70).

14.02.2020р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження у якому стягувачем є ПАТ «Імексбанк» (а.с.177-178).

31.03.2020р. між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» укладений договір про відступлення права вимоги № 126 від 31.01.2020р. (а.с.79-81).

В подальшому, 17.08.2020 р. за ухвалою Машівського районного суду Полтавської області було замінено стягувача ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Машівського районного суду Полтавської області від 15.04.2015 р. у справі №540/289/15-ц, провадження №2/540/103/15 за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі якого Машівським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист №2/540/103/15 (а.с.107).

28.08.2020р. державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю в боржника майна та доходів (а.с.179).

З інформації наданої заявником, зокрема за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 25.04.2024 р. видно, що 14.02.2020 р. виконавче провадження №61123568 було відкрито Машівським ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк», яке є завершеним (а.с.135).

06.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» укладений факторингу №001/06-12 від 06.12.2021 р., відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» свої права грошової вимоги до боржників, перелік яких міститься у додатку №1 до Договору, (реєстрі боржників), в якому за №5360 рахується боржник ОСОБА_1 з загальною сумою заборгованості у розмірі 28 040,14 грн, договір № 999-00056204/1 від 22.07.2013 р. (а.с.126-130).

Щодо доводів заявника про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд зазначає таке.

З матеріалів справи видно, що за постановою державного виконавця від 28.08.2020р. виконавчий документ повернений стягувачу, і з цієї дати до квітня 2024 року стягувачем не вживалося жодних дій для звернення його до повторного виконання.

Відповідно до ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р., повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.12 цього Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

На час ухвалення судом заочного рішення діяв Закон України «Про виконавче провадження» N 606-XIV від 21.04.1999р.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст. 22 цього Закону (на час ухвалення видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ч. 5, п.4 ч.10-2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 в Україні з 24.02.2022р. введений воєнний стан, який діє і нині.

Отже, згідно діючого на час ухвалення судового рішення та видачі виконавчого документа діяв однорічний строк для пред`явлення його до виконання, але з набранням чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р., його строк змінився та становив 3 роки.

Оскільки виконавчий лист був повернений стягувачу 28.08.2020р., строк для пред`явлення його до виконання мав закінчитися 28.08.2023р., але враховуючи введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022р. він перервався та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

З огляду на викладене, доводи заявника про поновлення строку звернення виконавчого листа до виконання є необґрунтованими, оскільки він не є пропущеним.

Стосовно доводів заявника про видачу дубліката виконавчого листа, суд зазначає наступне.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.06.2023 р. у справі № 607/13804/13, провадження № 61-13317св22.

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами 1,6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас, заявник не надав жодного доказу на підтвердження вимог викладеній у його заяві.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, первісний стягувач у лютому 2020р. звернувся до виконавчої служби та 14.02.2020р. було відкрите виконавче провадження, після чого 31.03.2020р. він передав свої права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт», яке у липні 2020 року звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, і за якою 17.08.2020р. суд ухвалив позитивне рішення.

Водночас, 28.08.2020р. державний виконавець повернув виконавчий лист стягувачу, яким на той час був ПАТ «Імексбанк», але заявник не надав суду доказів того, що на час отримання кореспонденції банк не здійснював свою діяльність, як і доказів того, які заходи вживалися для виконання судового рішення попереднім правонаступником, чи був переданий йому виконавчий лист, якщо так, то де він знаходився/знаходиться, та чому не був пред`явлений до виконання.

Разом з тим, кожне підприємство, установа та організація, які є юридичною особою зобов`язані забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Отже, з огляду на те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа, його доводи не ґрунтуються на жодних доказах, які б суд мав змогу перевірити, а відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

Суд не погоджується з посиланням заявника на рішення ВС від 24.01.2022р. у справі № 18/113-53/81, оскільки при розгляді цієї справи існували інші правовідносини, за яким виконавчий лист перебував на виконанні у ДВС та був втрачений внаслідок його вилучення органом досудового розслідування.

Щодо доводів заяви про заміну стягувача у виконавчому листі, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ч.ч.1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Як зазначив ВС у своїй постанові від 17.01.2024р., справа № 161/12732/14-ц, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Отже, з огляду на те, що заявнику відмовлено видачі дубліката виконавчого листа, а матеріальне правонаступництво не може бути формальним та має мати певну мету, а відтак у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.431,433,442 ЦПК України

у х в а л и в :

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження на його правонаступника, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.В. Кравець