ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року

Справа № 707/808/24
Провадження № 22-ц/821/1138/24
Категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

розглянув у порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Конопатського Олександра Олеговича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, у складі судді Смоляра О. А.,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

26 березня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є повнолітнім і навчається в Державному навчальному закладі «Черкаське вище професійне училище» на денній формі навчання. Термін його навчання становить до 31.05.2025. Так як він навчається на денній формі, працювати та утримувати себе не може. У зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, а тому вимушений звертатися до суду із позовом. Вказує, що відповідач є працездатним, військовослужбовець, а тому має можливість утримувати сина на період навчання. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на його користь, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на період навчання, до 31.01.2025.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01 травня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26.03.2024 і до припинення ОСОБА_2 навчання, але не пізніше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду в межах суми платежу по аліментах за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції, мотивоване тим, що позивач у справі після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча за законом зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який продовує навчання, тому суд прийшов до висновку про задоволення позову та вважав розумним та справедливим стягненути аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 26.03.2024 і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Даний розмір аліментів відповідає вимогам ст.182 СК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Конопатський О. О., посилаючись на те, що оскаржуване рішення незаконне, необґрунтоване, винесене за неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, судом не в повній мірі досліджено та оцінено докази, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, просив суд скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 травня 2024 року та ухвалити нове, яким зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що на утриманні відповідача перебувають його дружина, діти дружини та матір відповідача. Також зазначив, що відповідач проходить службу в Збройних Силах України, служить бойовим медиком та безпосередньо бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. З урахуванням вказаних обставин відповідач не заперечував, проти стягнення з нього 1/12 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 07.04.2006 серії НОМЕР_1 Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 5 /а.с. 2/.

Згідно довідки №04-45 від 12.02.2024, ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання у державному навчальному закладі «Черкаське вище професійне училище» (ІІІ атестаційний рівень) з 28.09.2023 за професією «Кухар; Офіціант»; термін закінчення навчання 31.01.2025 /а.с. 3/.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що повнолітній син відповідача, потребує матеріальної допомоги від свого батька, оскільки навчається та самостійного заробітку немає, а відповідач в змозі сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, саме у розмірі частки від усіх видів доходу щомісячно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, на період його навчання, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), погодитись не можна з огляду на наступне.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Аналогічний висновок по застосуванню ст. 199 СК України міститься і в постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17.

З матеріалів справи вбачається, що син ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання у державному навчальному закладі «Черкаське вище професійне училище». Термін закінчення навчання до 31.01.2025.

Отже, повнолітній ОСОБА_2 продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У позовній заяві позивач, посилається на те, що він навчається на денній формі навчання, тому працювати та утримувати себе не може, тому потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, тощо), отримання стипендії та, в разі її отримання, її розміру позивач не надав, як і не надає доказів щодо того в якій частині його утримує його матір.

Окрім того слід зазначити, що відповідач у справі 25.05.2023 одружився та на даний час має на утриманні дружину ОСОБА_3 , яка не працює, а також має на утриманні двох пасенків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один з яких, а саме ОСОБА_4 є інвалідом І групи (мати ОСОБА_6 є його опікуном), батько яких ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте зазначеного суд першої інстанції не врахував, оскільки розглянув справу за відсутності відповідача, який з 30.05.2023 перебуває на військовій службі, що підтверджується відповідною довідкою від 24.05.2024 за № 2294 в/ч НОМЕР_2 та дійшов передчасного висновку про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача.

Враховуючи, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, колегія суддів з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до його збагачення, вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За викладеного, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Конопатського О. О. слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнутих аліментів змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 у зв`язку з навчанням, з 1/4 до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно починаючи з 26.03.2024 на період навчання і до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-х років.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

За подання позовної заяви до сплати належав судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Оскільки апеляційний суд змінює розмір стягнутих аліментів, задовольняючи частково позовні вимоги, належить також змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутого з ОСОБА_1 на користь держави судового збору, зменшивши його суму з 1211,20 грн до 605,60 грн.

При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплачено 1818,72 грн судового збору. У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги останньому належить компенсувати у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 909,36 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 141, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Конопатського Олександра Олеговича задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на його утримання у зв`язку з навчанням, з 1/4 до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26.03.2024 і до припинення ОСОБА_2 навчання, але не пізніше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Зменшити визначену судом першої інстанції суму судового збору, яку стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави, з 1211,20 грн до 605,60 грн.

Компенсувати ОСОБА_1 , за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 909,36 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 19 липня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков