Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2019/24
Номер провадження2/711/1060/24
РІШЕННЯ
03 червня 2024 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.
представника позивача адвоката Давигори С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Давигора Світлана Анатоліївна, до Черкаської міської ради, тертя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру, -
До Придніпровського районного суду міста Черкаси звернулась з позовом адвокат Давигора С.А. в інтересах ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання права власності.
У позові зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 Померлий є чоловіком позивача та на дату смерті вони пербували у шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина після смерті чоловіка ОСОБА_3 у вигляді квартири АДРЕСА_1 .
На день смерті ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . В підтвердження надається копія довідки ПП «ЖЕОС» N?1806 від 22.08.2006 року.
Згідно довідки ПП «ЖЕОС» N?1805 від 22.08.2006 року виданої на власника ОСОБА_3 на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним зареєстровані та проживали дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_4 1974 року народження та внук ОСОБА_5 1997 року народження.
Згідно вимог ст. 1221 ЦК України місце відкриття спадщини є останне проживання спадкодавця.
Померлий ОСОБА_3 не залишив заповіт.
Відповідно право на спадкування виникає у спадкоємців за законом в порядку черговості.
Спадкоємцями першої черги у померлого ОСОБА_3 були позивач та їх спільна донька ОСОБА_4 .
В установлений законом строк ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , а позивач від частки померлого у спадщині відмовилася на її користь. В Другій Черкаської заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 .
Однак, від частки в спільній сумісній власності подружжя позивач на нерухоме майно не відмовлялася.
Належну частку позивачу з дня смерті померлого чоловіка позивач не оформила до цього часу, однак таким правом бажає скористатись.
Як було вище зазначено до складу спадкового майна входить нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка була у власності чоловіка на дату його смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За рішенням Черкаської міської ради народних депутатів N?492 від 11.09.1985 року вирішено затвердити списки членів ЖБК-83 на заселення будинку АДРЕСА_3 про що свідчить архівна копія видана Державним архівом Черкаської області від 03.11.2006 року за вих. N?436-р/05-08.
Згідно архівного витягу за вих. N?436-р/05-08 від 03.11.2006 року виданого Державним архівом Черкаської області з додатку до рішення виконкому від 11.09.1985 року N?492 Списку на заселення за N?55 зазначено, що ОСОБА_3 на склад сім?ї дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_4 виділено 3 кімнати в будинку АДРЕСА_4 , житловою площею 39,84 кв. м.
Згідно ордеру на житлове приміщення N?002054 серія А ЖБК-83 виданого ОСОБА_3 на сім?ю із трьох осіб право на заселення житлового приміщення житловою площею 39,84 кв.м., складається із трьох житлових кімнат в ізольованій квартирі по АДРЕСА_2 .
Згідно відомостей Єдиного державного реєструюридичних осіб, фізичних осіб підприємців ЖБК-83 було реорганізовано в ОСББ «Власник-25» 11 липня 2008 року.
Право власності, яке після виплати спільними зусиллями подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 пайового внеску підлягало державній реєстрації. Натомість ОСОБА_3 не здійснив дій щодо проведення такої реєстрації, хоча власником став до дня своєї смерті, оскільки виплата пайового внеску була здійснена ще у валюті карбованці, а не гривні.
Відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, в т.ч. і спадкове майно померлого ОСОБА_3 позбавило його спадкоємців оформити його в нотаріальному порядку.
Спільна донька сторін ОСОБА_4 за рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси у справі 2-3937/06 від 05.12.2006 року набула в порядку спадкування за законом на частину спадкового майна батька, а саме квартир АДРЕСА_1 . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.01.2007 року за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на частину спадкового майна померлого батька.
За вказаним рішення суду суд встановив, що ОСОБА_3 набув право власності на квартиру в розумінні вимог статті 15 Закону України «Про власність», проте за життя не провів реєстрацію права власності на квартиру в органах БТІ. Квартира була набута батьками позивачки під час їх шлюбу, спадкове майно, що залишилося після батька позивачки - ОСОБА_3 складається із частини квартири, а інша частина належить її матері.
Згідно вимог частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На даний час позивач звернулася до Другої Черкаської ДНК із заявою про видачу на її ім?я свідоцтва про право власності на частку в спільній сумісній власності подружжя внаслідок смерті ОСОБА_3 . Нотаріусом Другої Черкаської ДНК була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.02.2024 року N?249/02-31 згідно якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтва з підстав відсутності подання правовстановлюючих документів на нерухоме майно померлого ОСОБА_3 .
Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом МЮ України N?20/5 від 03.03.2004 року (діяла на дату смерті ОСОБА_3 ) пунктом 242 визначено, якщо до складу спільного майна подружжя входить майно, що підлягає реєстрації, нотаріус повинен дотримуватись також вимог пункту 216 цієї Інструкції.
Пунктом 216 Інструкції визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
На дану квартиру був виготовлений технічний паспорт з усіма технічними характеристиками об?єкту нерухомості.
Відповідно до ст. 384 ЦК будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, с його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив 11. у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до п. 8 Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N?7 у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.
На підставі ст.22 КпШС України, положення якого діяли на час спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною користування і розпорядження цим майном.
Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.
Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991року, який набрав сили з 15.04.1991року та діяв на час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій наданій му в користування, набува, граж зіанно будівлю або приміщенй, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.
П. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 р. N?9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» (з подальшими змінами та доповненнями), передбачено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд.
Як роз?яснено п.п.б) п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. N?20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», слід враховувати, що при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. N?7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.
Крім того, як роз?яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 18.09.1987 року N? 9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", за змістом частини першої статті 173акону України "Про власність"кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім?ї. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю.
Відповідно доЗакону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, створена фізичними і (або) юридичними особами, які добровільно об?єдналися на основі членства для ведення спільної господарської чи іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на основі самоврядування. Порядок набуття права власності на кооперативну квартиру суттєво відрізняється від приватизації державного житлового фонду.
Кооперативна квартира спочатку є приватною власністю кооперативу як юридичної особи, а після повної виплати членом кооперативу пайового внеску переходить в його приватну власність як фізичної особи (ст. 384 ЦКУ). При цьому всі господарські, прибудинкові споруди, а також прибудинкова територія залишаються у власності кооперативу.
В кооперативі право власності на житлову площу після виплати паю набуває тільки член кооперативу. Якщо пай виплачувався в шлюбі, квартира є спільною сумісною власністю подружжя. При поділі майна подружжя (або -у чоловік), який перебував у шлюбі і брав участь у виплаті пайового внеску може отримати свою частку в праві на квартиру або за спільною згодою, або через суд.
Таким чином ОСОБА_3 , як член житлового кооперативу, повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру за адресою АДРЕСА_2 , при цьому здійснив це за час зареєстрованого шлюбу із ОСОБА_1 , а отже вони набули право спільної сумісної власності на вказану квартиру на час набрання чинності Закону України «Про власність» 15.04.1991року та їхні частки у праві власності визнаються рівними, що відповідає положенням ч. 1 ст.28 КпШС України.
За таких обставин, вказане нерухоме майно набуло статусу окремого об?єкта цивільних прав, на який поширюються загальні норми цивільного законодавства, у тому числі, ті, які регулюють правовідносини у сфері спадкування за законом. З моменту повного внесення пайового внеску за кооперативну квартиру, вона перейшла у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а Житловий кооператив, в свою чергу, вже припинив будь-які права та повноваження щодо вказаного об?єкту нерухомого майна.
Оскільки пай внесено ОСОБА_3 у період сумісного проживання з ОСОБА_1 , а квартира виділялась подружжю, то дану квартиру слід вважати спільним майном подружжя та такою, що підлягає поділу незалежно від того, на чиє ім?я оформлено право власності.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, 3 01.07.1990 набуває право власності на цю квартиру, тому, у разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру. Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України у справі N?6-138цс13 від 18.12.2013 року.
Згідно пункту 31 Постанови Ради Міністрів Української РСР «Про затвердження Примірного Статуту ЖБК» визначено, що член житлово-будівельного кооперативу має право за згодою загальних зборів членів кооперативу передати свій пай будь-кому з постійно проживаючих з ним членів сім?ї, які досягли вісімнадцятирічного віку або одружилися чи влаштувалися на роботу в передбачених законом випадках до досягнення зазначеного віку. Пай, який є спільною власністю подружжя, може бути переданий тільки при наявності згоди іншого з подружжя.
Відповідно до Закону України «Про державну реестрацію речових прав на нерухоме майно та іх обтяжень» (в редакції від 11.02.2010р.) право власності на нерухомість підлягає обов?язковій державній ресотраца і виникає з моменту такої реєстрації. У той же час, відповідно до раніше діючого Закону України «Про власність» право власності члена житлового кооперативу на квартиру дійсно виникало з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації.
ЖБК-83 наразі згідно відомостей Єдиного державного реєстру Ю0, ФО-П та ГО було реорганізовано в ОСББ «Власник-25» 11 липня 2008 року.
У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 р. у справі N? 130/2319/17-ц вказано, що: «статтями 34, 71 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмовоЇ заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об?єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя.
Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 набутої у спільну сумісну власність із ОСОБА_3 померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребувати з Другої Черкаської Державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведену після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судові витрати залишити за позивачем.
Ухвалою суду від 22.03.2024 ухвалено прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження, розгляд проводити за правилами загального позовного провадження.
Представником позивача згідно довіреності ОСОБА_6 надіслано до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Щодо позовних вимог поклались на розсуд суду та просили прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Ухвалою суду від 24.04.2024 залучено що справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 14.05.2024 закрито підготовче провадження у справі та прихзначено справу до розгляду.
Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, ОСОБА_2 подано заяву про те, що вона після смерті батька прийняла спадщину на частки квартири в порядку спадкувння на підставі рішення суду. Дану квартиру зареєстровано у відповідному законом порядку. Як співвласник квартири не заперечує щодо позовних вимог своєї матері ОСОБА_1 . Просить розгляд справи проводити за її відсутності, оскільки буде виїжджати за кордон.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Давигора С.А. підтримала вимоги та просила позов задоволити.
Суд, заслухавши пояснення представник позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 11.01.1974 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За життя ОСОБА_3 проживав та був зареєтрованрий за адресою АДРЕСА_2 , що підтвержує довідка ПП «ЖЕОС» від 22.08.2006.
Згідно наданої копії довідки № 185 від 22.08.2006, разом з власником ОСОБА_3 на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані та проживали дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_4 , 1974 року народження та внук ОСОБА_5 , 1997 року народження.
Згідно з копією рішення Черкаської міської ради народних депутатів N?492 від 11.09.1985 року затверджено списки членів ЖБК-83 на заселення будинку АДРЕСА_3 , про що свідчить архівна копія видана Державним архівом Черкаської області від 03.11.2006 року за вих. N?436-р/05-08.
Також, згідно архівного витягу за вих. N?436-р/05-08 від 03.11.2006 року виданого Державним архівом Черкаської області з додатку до рішення виконкому від 11.09.1985 року N?492 у Списку на заселення за N?55 зазначено, що ОСОБА_3 на склад сім?ї дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_4 виділено 3 кімнати в будинку N? АДРЕСА_4 , житловою площею 39,84 кв. м.
Відповідно до копії ордеру на житлове приміщення N?002054 серія А ЖБК-83 виданого ОСОБА_3 на сім?ю із трьох осіб право на заселення житлового приміщення житловою площею 39,84 кв.м., складається із трьох житлових кімнат в ізольованій квартирі по АДРЕСА_2 .
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру ЖБК-83 було реорганізовано в ОСББ «Власник-25» 11 липня 2008 року.
ОСОБА_3 не вчинив дій щодо державної реєстрації права власності на квартиру та не склав заповіт на майно.
Відповідно що рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.12.2006 у справі 2-3937/06 ОСОБА_4 набула в порядку спадкування за законом на частину спадкового майна батька, а саме квартир АДРЕСА_1 . Також рішенням встановлено, що оскільки квартира була отримана батьками позивачки під час їх шлюбу, спадкове майно після смерті батька позивачки- ОСОБА_3 складається з частини квартири, а інша частка належить матері, яка відмовимлась від своєї частки спадщини після смерті померлого чоловіка на користь відповідачки шляхом написання відповідної заяви.
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.01.2007 року за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на частину спадкового майна померлого батька.
Звертаючись з позовом до суду позивач просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 набутої у спільну сумісну власність із ОСОБА_3 померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначаючи при цьому, що від частки в спільній сумісній власності подружжя позивач на нерухоме майно не відмовлялася. Належну частку позивачу з дня смерті померлого чоловіка позивач не оформила до цього часу, однак таким правом бажає скористатись. Звертає увагу на те, що частка квартири є її власністю на праві спільної сумісної власності із померлим чоловіком ОСОБА_3 .
Суд, вирішуючи дану справу, застосовує наступні норми права та приходить до таких висновків.
Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 7 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 10 ЦПК України).
Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (стаття 11 ЦПК України).
Доказами підтвердження та спростування обставин визначених у позові є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта (ст.76 ЦПК України).
Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно дост. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно дост. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 384 ЦК будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, с його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив 11. у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі ст.22 КпШС України, положення якого діяли на час спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною користування і розпорядження цим майном. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.
Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991року, який набрав сили з 15.04.1991року та діяв на час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій наданій му в користування, набува, граж зіанно будівлю або приміщенй, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.
Пункотом 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 р. N?9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» (з подальшими змінами та доповненнями), передбачено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд.
Як роз?яснено п.п.б) п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. N?20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», слід враховувати, що при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. N?7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.
Крім того, як роз?яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 18.09.1987 року N? 9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", за змістом частини першої статті 173акону України "Про власність"кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім?ї. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю.
Відповідно до Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, створена фізичними і (або) юридичними особами, які добровільно об?єдналися на основі членства для ведення спільної господарської чи іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на основі самоврядування. Порядок набуття права власності на кооперативну квартиру суттєво відрізняється від приватизації державного житлового фонду.
Кооперативна квартира спочатку є приватною власністю кооперативу як юридичної особи, а після повної виплати членом кооперативу пайового внеску переходить в його приватну власність як фізичної особи (ст. 384 ЦКУ). При цьому всі господарські, прибудинкові споруди, а також прибудинкова територія залишаються у власності кооперативу.
В кооперативі право власності на житлову площу після виплати паю набуває тільки член кооперативу. Якщо пай виплачувався в шлюбі, квартира є спільною сумісною власністю подружжя. При поділі майна подружжя (або -у чоловік), який перебував у шлюбі і брав участь у виплаті пайового внеску може отримати свою частку в праві на квартиру або за спільною згодою, або через суд.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, 3 01.07.1990 набуває право власності на цю квартиру, тому, у разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру.
Згідно пункту 31 Постанови Ради Міністрів Української РСР «Про затвердження Примірного Статуту ЖБК» визначено, що член житлово-будівельного кооперативу має право за згодою загальних зборів членів кооперативу передати свій пай будь-кому з постійно проживаючих з ним членів сім?ї, які досягли вісімнадцятирічного віку або одружилися чи влаштувалися на роботу в передбачених законом випадках до досягнення зазначеного віку. Пай, який є спільною власністю подружжя, може бути переданий тільки при наявності згоди іншого з подружжя.
Відповідно до Закону України «Про державну реестрацію речових прав на нерухоме майно та іх обтяжень» (в редакції від 11.02.2010р.) право власності на нерухомість підлягає обов?язковій державній ресотраца і виникає з моменту такої реєстрації. У той же час, відповідно до раніше діючого Закону України «Про власність» право власності члена житлового кооперативу на квартиру дійсно виникало з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації.
Судом встановлено, що сплата пайового внеску відпулась на час перебування у шлюбі подружжя позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Отже, вони набули право спільної сумісної власності на квартиру та їх частки є рівними, не зважаючи на кого оформлене майно.
Рішенням суду (справа 2-3937/06) встановлено, що ОСОБА_3 набув право власності на квартиру в розумінні вимог статті 15 Закону України «Про власність», проте за життя не провів реєстрацію права власності на квартиру в органах БТІ. Квартира була набута під час шлюбу, спадкове майно, що залишилося після ОСОБА_3 складається із частини квартири, а інша частина належить ОСОБА_1 .

За таких обствин суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та підлягають до задоволення.

Відповідно достатті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8ст. 141 ЦПК України).

Відповідач бажає залишити понесені витрати за собою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265, 280, 355,365 ЦПК України, суд.-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , набутої у спільну сумісну власність із ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий: Н. М. Кондрацька