справа № 274/1793/24
провадження № 2/0274/735/24
Рішення

Іменем України

22.07.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини -

встановив:

27.02.2024 року позивач, інтереси якого представляє адвокат Григоришина В.В. звернувся до Бердичівського міськрайонного суду з вищезазначеним позовом, згідно якого просить встановити йому додатковий строк, тривалістю в три місяці, для подання до Бердичівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати- ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . Право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.10.2003 року за реєстраційним № НОМЕР_1 , виданим Бердичівською державною нотаріальною конторою. На випадок своєї смерті, спадкодавець зробила заповідальне розпорядження від 23.03.2004 року, реєстраційний №1-573, відповідно до якого все належне на день смерті їй майно, заповіла ОСОБА_1 . 20 лютого 2024 року він звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії №209/02-31 від 20.02.2024 року, йому було надано роз`яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини.

Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, так як тривалий час, на момент відкриття спадщини та протягом подальших шести місяців здійснював діяльність священнослужителя, військового капелана, а також здійснював волонтерську діяльність з самого початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України. У процесі здійснення своєї діяльності священнослужителя та капелана, неодноразово виїздив за кордон у відрядження. Таким чином, вважає, що пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.02.2024 відкрито загальне позовне провадження, у справі призначено підготовче засідання ( а.с. 27-28).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.04.2024 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 51).

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, відповідно до поданої заяви від 22.07.2024 підтримує заявлені позовні вимоги, просить розглянути справу у її відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача також в судове засідання не з`явився. З 22.07.2024 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутність, згідно вимог законодавства.

Заяви представників сторін долучено до матеріалів справим.

Судовий розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Бердичеві Житомирської області (а.с. 10).

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та спадкодавицею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_2 , де в графі «мати» вказана ОСОБА_2 (а.с.11).

Право власності спадкодавиці на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.10.2003 року, реєстраційний №3-1541, виданим Бердичівською державною нотаріальною конторою (а.с.12).

На випадок своєї смерті, згідно заповіту від 23.03.2004 року, реєстраційний №1-573 спадкодавець - ОСОБА_2 все належне на день її смерті майно, заповіла ОСОБА_1 (а.с.13).

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії №209/02-31 від 20.02.2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини (а.с. 14).

ОСОБА_1 здійснює діяльність священнослужителя та військового капелана, що підтверджується посвідченням священнослужителя № НОМЕР_3 та посвідченням капелана № НОМЕР_4 , виданими Релігійною організацією «Житомирське Обласне Об`єднання Української Церкви Християн Віри Євангельської» (а.с.15).

ОСОБА_1 є одним із засновників та керівником релігійної організації «ПЦ ХЕВ «Вефіль», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.02.2024, виданою аналітичною онлайн-системою «YоиСоntrol», а також керівником т контролером Християнської Місії Добродійності «Зоря Надії» при Житомирському Обласному Об`єднанні ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом із ЄДР від 26.02.2024 року із сервісу «Опендатбот» (а.с.16-21).

Загальновідомим є факт, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває й досі.

Позивач - ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді військового капелану, неодноразово виїжджав у зону бойових дій з метою підтримання бойового духу військовослужбовців, сприяв у привезенні до місць поховання полеглих військовослужбовців, а також здійснював волонтерську діяльність з самого початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України.

Копією паспорта ОСОБА_1 для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 підтверджується, що він перебував за кордоном у період з 27.09.2022 по 04.10.2022, 03.07.2023 до 04.07.2023, з 13.07.2023 до 14.07.2023, з 17.11.2023 до 18.11.2023 (а.с.22-23).

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших.

З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших. Практика суду касаційної інстанції у цій категорії справ є сталою та незмінною.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою ( постанова Великої Палати Верхового Суду у справі № справа № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24 від 26.06.2024 року).

Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , як на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини посилався на те, що з 22.02.2022 року в України введено воєнний стан, він являється священнослужителем та перебуває на посаді військового капелану Збройних сил України, займається волонтерською діяльністю.

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст. 12-13,76-81,89,211,247,258,263-265,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 додатковий строк тривалістю - три місяці, для подання ним до Бердичівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Т.М.Вдовиченко