24.07.2024 Справа № 756/7364/24
Унікальний номер 756/7364/24
Номер провадження 2-о/756/404/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

присяжних - Пристинської М.В.,

Петрука Ю.О.,

секретар судового засідання - Крикун І.В.,

за участю законного представника

заінтересовані особи - ОСОБА_1 ,

представника заінтересовані особи - Кишенька С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відео конференції в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , особа, з приводу якої подається заява малолітнього ОСОБА_4 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі заявою в якій просить визнати безвісно відсутнім ОСОБА_4 , заінтересована особа: ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_5 є його сином, 2018 року народження. З лютого 2022 року він нічого не знає про місце знаходження дитини, який останнім часом проживав із матір`ю ОСОБА_1 . Телефонні номери не відповідають, близьким та родичам нічого не відомо.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2024 року заяву передано для розгляду судді Шролик І.С.

На виконання ухвали судді від 12 червня 2024 року про залишення заяви без руху, ОСОБА_3 подав заяву в новій редакції та докази сплати судового збору.

Ухвалою суду від 21червня 2024 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 24 липня 2024 року.

Від ОСОБА_1 04 липня 2024 року надійшов відзив на подану заяву, в якому просить відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заявлених вимог. Посилається, що вона празом з малолітнім сином ОСОБА_5 , 2018 року народження перебуває за кордоном в безпечному місці. Батько дитини виклав в заяві неправдиві твердження. Він сином не цікавився, ухилявся від сплати аліментів, неодноразово звертався до поліції, на що йому надавали відповідь. Надала фото світлини разом із сином.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву проводити розгляд за його відсутності.

Представник малолітнього - адвокат Кишенько С.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Пояснив, що малолітній разом із матір`ю проживають за межами України, їх життю та здоров`ю нічого не загрожує. Заява ОСОБА_3 не відповідає вимогам процесуального законодавства. Заявник не вчиняв жодних дій з метою розшукати сина.

Вислухавши пояснення сторін, представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення заяви, з наступних мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Стягнуто аліменти на користь матері на утримання сина ОСОБА_4 , 2018 року народження.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01 червня 2024 року повторно, ОСОБА_3 записаний батьком ОСОБА_4 , 2018 року народження.

Як встановлено з відповіді Оболонського УП ГУ НП у м.Києві на адвокатський запит 16 липня 2024 року за зверненням ОСОБА_3 від 13 червня 2024 року про встановлення місцезнаходження колишньої дружини ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 . Йому сповіщено, що дані особи перебувають за кордоном у безпечному місці. ОСОБА_1 повідомила, що через систематичний психологічний тиск з боку ОСОБА_3 вона не бажає сповіщати місце свого перебування разом із сином.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення (стаття 293 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Відповідно до ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

У відповідності до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно ч. 1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

При розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Будь-яких доказів правової зацікавленості у заявника ОСОБА_3 у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою судом не встановлено. Посилання заявника на реалізацію його права, як батька на участь у вихованні дитини, суд не може визнати обґрунтованою та достатньою підставою для задоволення заяви.

Судом з`ясовано, що малолітній ОСОБА_5 , 2018 року народження проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за межами України. Судом з`ясовані відомості про дійсне перебування особи, щодо якої порушене питання про визнання безвісті відсутньою, що є підставою для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_3 .

Керуючись ст.3,4, 247,263-265, 293,294,305-308,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви про визнання особи безвісно відсутнім малолтнього ОСОБА_4 , законний представник малолітнього ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 липня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик

Присяжні Ю.О. Петрук

М.В. Пристинська