Справа № 694/1124/24 Провадження №4-с/694/2/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

15.07.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.,

секретаря судового засідання Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 (Укрпошта до вимоги про отримання), заінтерисована особа: державний виконавець Звенигородського міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Крикун Сергій Адамович ( код ЄДРПОУ, адреса: пров. В. Погорілого 1, м. Звенигородка, 20202, тел. ), Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» ( 03087, м. Київ, вул. Єреванська 1, , МФО 320478, через відділення «Черкаське обласне управління» АБ «Укргазбанк» 18002, м.Черкаси, вул. Гоголя 221, тел. ), Акціонерне товариство КБ «Приватбанк» (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги 50, , МФО 305299, тел. ) на рішення дії державного виконавця , -

встановив:

01.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просить, визнати протиправними дії державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крикуна Сергія Адамовича щодо накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 (заробітна плата), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_2 , відкритих в Акціонерному товристві АТ «Приватбанк», при примусовому виконання виконавчого листа Звенигородського районного суду Черкаської області №2305/1185/12 від 18.04.2013 року. Одночасно просить поновити строк звернення зі скаргою до суду.

У скарзі вказано, що на виконанні у державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) Крикуна Сергія Адамовича перебуває виконавче провадження №62497561 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2305/1185/12, виданого 18.04.2013 року Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк», грошової суми у розмірі 90 761,51 доларів США. 03 червня 2023 року (на час його перебування на фронті) в межах виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою зокрема накладено арешт на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» та належать боржнику ОСОБА_1 . Даний рахунок призначений для виплати заробітної плати ОСОБА_1 , інших коштів на нього не надходить. На його картковий рахунок: № НОМЕР_3 поступає виключно його заробітна плата, інших поступлень на нього не надходить, тому він вважаю, що накладення арешту на даний рахунок безпідставне і незаконне та підлягає скасуванню. Він, ОСОБА_1 являється мобілізованим військовослужбовцем. Накладення арешту на рахунок № НОМЕР_3 унеможливлює отримання ним заробітної плати, що призводить до порушення його конституційних прав, поскільки він, як мобілізований, не має інших доходів.

Пропущення строку звернення до суду із скаргою мотивує тим, що у зв`язку з проходженням ним військової служби та неможливістю вчасно подати скаргу, поскільки з перших днів повномасштабного вторгнення, він став до захисту Батьківщини, та знаходиться на першій лінії оборони (довідка з місця служби додається), а про блокування рахунку № НОМЕР_3 , він дізнався на фронті 03 червня 2023 року.

Від начальника Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Віталія Поштаренка 02.07.2024 року на адресу суду надійшов відзив на скаргу в якому начальник просив відмовити в задоволенні скарги. Вказав, що на виконанні у Звенигородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2305/1185/12 виданого 12.10.2012 р. Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 90761,51 доларів США та 119907,69 грн. (АСВП № 62497561).

24.07.2020 року та 23.03.2021 року керуючись ст..56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та направлено на виконання до банківських установ.

Відповідно п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 181 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

п. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

п 3 цієї ж статті у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

- отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

- надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

- отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

- наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

- відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

- отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

- погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

- отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Станом на 27.06.2024 р. у державного виконавця відсутні документи від будь-якого банку, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення.

Крім того, оскільки постанови про арешт коштів боржника банками були прийняті, то це свідчить про те, що банками не визнано арештовані рахунки (зокрема рахунок № НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк»), такими, що мають спеціальний статус та кошти на них такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Постанова про арешт коштів боржника винесено у повній відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та немає законних підстав для зняття арешту з коштів боржника.

В судове засідання, призначене на 15.07.2024, учасники справи не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Скаржника надав до суд заяву в якій скаргу підтримав скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник Звенигородського МРВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився. Одночасно у відзиві просив судове засідання провести без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, встановив наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що на виконанні у державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) Крикуна Сергія Адамовича перебуває виконавче провадження №62497561 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2305/1185/12, виданого 18.04.2013 року Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк», грошової суми у розмірі 90 761,51 доларів США (АСВП 62497561)

Виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа відкрито 24.07.2020 року, про що винесено відповідну постанову, копії направлено сторонам для ознайомлення та до виконання за адресами вказаними у виконавчому документі.

24.07.2020 року та 23.03.2021 року керуючись ст..56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та направлено на виконання до банківських установ.

Згідно довідки виданої АТ КБ ПриватБанк від 16.05.2024 ОСОБА_1 має в АТ КБ «Приватбанк» поточний рахунок № НОМЕР_3 , на який нараховується заробітна плата. Також на вказаний рахунок може бути нарахована будь-яка виплата (переказ).

Таким чином, з досліджених судом доказів вбачається, що у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, відсутні рахунки в банках, за винятком АТ КБ «ПриватБанк» на який нараховується заробітна плата .

Матеріали скарги не містять підтвердження надання боржником державному виконавцю декларації про доходи та переліку майна на яке може бути звернуте стягнення, а також зазначення причин щодо невиконання рішень.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів .

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України Про електроенергетику , на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України Про теплопостачання , на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України Про теплопостачання , статті 18-1 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення , на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки , на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії , з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія Нафтогаз України , її дочірня компанія Газ України , публічне акціонерне товариство Укртрансгаз , постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

У АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , зокрема, арештовано грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_3 , в АТ КБ ПриватБанк , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 та використовується для виплати йому заробітної плати, як військовослужбовцю.

Наведені обставини підтверджуються довідкою-випискою виданою АТ КБ ПриватБанк від 16 травня 2024 .

Із змісту постанови головного державного виконавця Звенигородського МРВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Крикуна С.А. від 23 березня 2024 року про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що головний державний виконавець Звенигородського МРВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Крикун С.А.визначив банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

АТ КБ ПриватБанк , на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_3 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, рахунок № НОМЕР_4 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

На підставі викладеного, суд вважає, що зазначений рахунок не є рахунком із спеціальним режимом використання, кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 стали його власністю та набули статусу вкладу.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Статтею 24 Закону України Про оплату праці передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому висновок судів про те, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання заробітної плати є необґрунтованим.

Крім того суд звертає увагу, що позовні вимоги стосуються карткового рахунку НОМЕР_2 , відкритого в Акціонерному товристві АТ «Приватбанк», проте усі надані скаржником докази стосуються рахунку № НОМЕР_3 .

Щодо заяви про поновлення строку звернення до суду, суд вважає, що такий строк підлягає поновленню на підставі статті 449 ЦПК України, оскільки як вбачається із матеріалів справи скаржнику нічого не було відомо про примусове виконання, так як він військовослужбовець та знаходиться на першій лінії оборони, що свідчить про поважність пропуску строку звернення до суду.

Керуючись статтями 259, 447-451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 (Укрпошта до вимоги про отримання), заінтерисована особа: державний виконавець Звенигородського міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Крикун Сергій Адамович ( код ЄДРПОУ, адреса: пров. В. Погорілого 1, м. Звенигородка, 20202, тел. ), Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» ( 03087, м. Київ, вул. Єреванська 1, , МФО 320478, через відділення «Черкаське обласне управління» АБ «Укргазбанк» 18002, м.Черкаси, вул. Гоголя 221, тел. ), Акціонерне товариство КБ «Приватбанк» (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги 50, , МФО 305299, тел. ) на рішення дії державного виконавця - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали суду складено 15.07.2024.

Суддя Д.І. Сакун