Справа №601/1706/24
Провадження № 2/601/546/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременецької міської ради, де третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про повернення дітей та припинення стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Кременецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 про повернення дітей батькові та припинення стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що 20.07.2020 рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області у нього та його дружини було відібрано спільних дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 та батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , без позбавлення їх батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування Кременецької міської ради. Опікуном призначено їх бабусю ОСОБА_2 . Дане судове рішення вмотивовано тим, що батьки неналежним чином неналежно виконували батьківські обов`язки. Спосіб їх життя, безвідповідальне ставлення до виконання обов`язків щодо утримання та виховання дітей стали причинами для прийняття органом опіки та піклування рішення щодо негайного відібрання дитини.

На сьогоднішній день сімейні обставини змінилися, оскільки позивачу вдалось налагодити своє життя. Він позитивно характеризується по місцю проживання. Умови проживання для дітей створено. В нього дома було проведено обстеження умов проживання представниками служби в справах дітей та фахівцем із соціальної роботи КУ «центру надання соціальних послуг» Кременецької міської ради . Крім того, матір дітей ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У зв`язку із тим, що відпали причини, які перешкоджали належному вихованню дітей просить позивач просить позов задовольнити та ухвалити рішення про повернення йому неповнолітніх дітей, які були відібрані рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Третя особа,- ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи.

Відповідно до статтей 200, 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без присутності їх представника за наявними матеріалами у справі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду від 20.06.2024 відкрито провадження у справі.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд, встановив, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області у нього та його дружити відібрано їх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 та батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , без позбавлення їх батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування Кременецької міської ради. Дане судове рішення вмотивовано тим, що батьки неналежним чином неналежно виконували батьківські обов`язки. Спосіб їх життя, безвідповідальне ставлення до виконання обов`язків щодо утримання та виховання дітей стали причинами для прийняття рішення про відібрання дітей.

Розпорядженням голови Кременецької районної державної адміністрації №335/02-07/1 від 01.12.2020 опікуном призначено їх бабусю ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З свідоцтва про народження дитини від 12.09.2012 року вбачається, що народилася ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

З свідоцтва про народження дитини від 12.09.2012 року вбачається від 22.09.2006 року вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно із свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 26.07.2022 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно службової характеристики від 18.05.2024 року ОСОБА_1 характеризується позитивно. Згідно характеристики виконавчого комітету Кременецької міської ради ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Згідно витягу з реєстрації місця проживання від 28.11.2023 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 станом на 01.01.2024 заборгованість відсутня.

Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 25.01.2024 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 . Умови проживання для дітей створенні та є належними. Відносини між дітьми та батьком гармонійні, базуються на взаємоповазі та любові, діти дуже хочуть проживати з батьком.

Згідно висновку оцінки потреб сім`ї від 26.01.2024 року сім`ї ОСОБА_1 відсутні складні життєві обставини.

Рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради від 06.02.2024 затверджено висновок про доцільність повернення батькові дітей, затверджено висновок служби у справах дітей про доцільність повернення ОСОБА_1 дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що обставини, які були причиною відібрання від неї дитини, усунені, зокрема, він змінив свій спосіб життя, налагодив відносини з доньками . На сьогоднішній день сімейні обставини змінились і діти проживають разом з позивачем, а тому на даний час будь-які перешкоди у здійсненні позивачем батьківських обов`язків стосовно дітей. відсутні, оскільки батько забезпечив їх усім необхідним для повноцінного проживання та всебічного розвитку, відтак, є усі підстави для повернення йому дітей.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Згідно із частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини.

Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

За правилом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно з частиною третьою статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до наведеного правила для вирішення питання про повернення дитини батькам необхідно довести, що причини, які стали підставою для відібрання дитини відпали.

Таким чином, обставини, які стали підставою для відібрання дитини без позбавлення батьківських прав на даний час відсутні.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, шляхом повернення ОСОБА_1 його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Крім того, оскільки рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 20.07.2020 року було стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 березня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття, - то у зв`язку із поверненням дітей батькові їх стягнення слід припинити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 142, 258, 259, 264, 265, 273, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 170 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які було відібрано рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 20.07.2020 року у справі № 601/597/20.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, які стягувалися на підставі рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 20.07.2020 року у справі № 601/597/20.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 .;

Відповідач: Кременецька міська рада , адреса : м. Кременець Вулиця Шевченка,67 код ЄРДПУО 04058338.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Головуючий: