Справа № 953/5662/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власової Ю.Ю.

секретар судового засідання Іоненко С.Р.

учасники справи:

позивач приватне акціонерне товариство «СК «ПЗУ Україна»,

представник позивача Бутенко Марія Олегівна,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Позивач, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Також позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Аргументи учасників справи.

Позивач надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Участь у справі сторін.

У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання останнього про розгляд справи за його відсутності, яким він позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, та просив проводити розгляд справи за його відсутністю.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Рух справи.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду тавідкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

18.03.2021 між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № AM-164300 (далі - Договір).

Предметом даного Договору є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Nissan», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

У відповідності до умов вказаного Договору страхування, Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

15.05.2021 ОСОБА_1 (далі Відповідач), керуючи транспортним засобом «Renault», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », допустив зіткнення з автомобілем «Nissan», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Харківського районного суду Харківської області по справі № 635/3723/21 від 09.07.2021 визнав винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди та у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів складено страхові акти.

На підставі вище зазначених страхових актів позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 145 339,60 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована ПрАТ «Універсальна», то остання керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 130 00,00 грн.

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить: 15 339,60 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Так, за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу та мають ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.ч. 2, 3 ст. 509 ЦК України).

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала ув`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В розумінні ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у Відповідача виникло зобов`язання перед Позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого Позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову як такого, що ґрунтується на вимогах закону.

Щодо судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Понесені позивачем судові витрати підтверджуються платіжною інструкцією в національній валюті № 112016 від 20.02.2024 про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про повернення позивачу з Державного бюджету суми сплаченого судового збору в розмірі 1514,00 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору), а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 1514,00 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдані збитки у розмірі 15 339 (п`ятнадцять тисяч триста тридцять дев`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судовий збір в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова повернути приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ПЗУ Україна», з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, сплаченого за платіжною інструкцією в національній валюті № 112016 від 20.02.2024 про сплату судового збору на суму 3028,00 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ПАТ «СК «ПЗУ Україна», м. Київ, вул. Січових стрільців, 40, .

Представник позивача Бутенко Марія Олегівна, м. Київ, вул. Малопідвальна, 10, оф. 2.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», м. Київ, б-р. Л. Українки, 9.

Суддя Ю.Ю. Власова