Справа № 128/1852/24

РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Стрижавська селищна рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою, яку в подальшому уточнила. Заяву обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 в с. Переорки, Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: житловий будинок АДРЕСА_1 , власником якого була ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу від 26.05.1989, посвідченим ОСОБА_3 , державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №927; земельна ділянка площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 070010012, розташована в с. Переорки, на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, масив «Сонячний 9», що належала померлій згідно з Державним актом серії ЯА №318416, виданим 27.06.2006; земельна ділянка площею 0,0056 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 070010013, розташована в с. Переорки, на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, масив «Сонячний 9», що належала померлій згідно з Державним актом серії ЯА №318417, виданим 27.06.2006; частка у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , яку померла ОСОБА_2 фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , але за життя не оформила своїх спадкових прав. Заявник являється спадкоємицею за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 . 20.10.1998 ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповідала житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , і все, що знаходиться біля нього, дочці ОСОБА_1 . Даний заповіт був посвідчений 20.10.1998 ОСОБА_7 , секретарем виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №40. Таким чином, заявник являється спадкоємцем за законом першої черги та за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 . Особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, та інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 , які прийняли спадщину, відсутні, так як її чоловік ОСОБА_8 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_9 за однією адресою в АДРЕСА_1 до дня її смерті, однак зареєстрована матір була за іншою адресою, тому без встановлення факту проживання на момент смерті матері разом з нею за однією адресою, вона не зможе оформити своїх спадкових прав. Той факт, що заявник на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 постійно проживала разом з нею за однією адресою в АДРЕСА_1 підтверджується наданими нею доказами. У зв`язку з тим, що вона проживала постійно на момент смерті разом з матір`ю ОСОБА_9 , але матір була зареєстрована за іншою адресою, вона не має можливості оформити свої спадкові права після смерті матері в нотаріальній конторі. Тому просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з нею за однією адресою в АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 10.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження; витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 .

16.05.2024 на виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 10.05.2024 листом №871/01-16 завідувач Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області повідомила, що відповідно до Спадкового реєстру, спадкоємці померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася.

В судове засідання 24.07.2024 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Галіцина В.В. попередньо подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати за відсутності позивача та її представника, без технічної фіксації, заяву підтримують повністю, просять задовольнити.

Представник Стрижавської селищної ради Форостяна О.М. попередньо подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі представника селищної ради, при розгляді заяви покладаються на розсуд суду, не заперечують з приводу задоволення заяви.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 24.07.2024 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Переорки, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.07.2023 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Переорки, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 25.09.2020 (а.с. 7).

20.10.1998 ОСОБА_11 на випадок своєї смерті склала заповіт, яким свій житловий будинок і все, що знаходиться біля нього, розташований в АДРЕСА_1 , заповідає своїй дочці ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області Шевченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №40 (а.с. 8).

Згідно з копією заповіту, посвідченого 01.02.2002 секретарем виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області Шевченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №8, ОСОБА_12 , який проживає в АДРЕСА_3 , на випадок своєї смерті склав заповіт, яким свою житлову квартиру і все, що знаходиться в ній, заповів своїй дружині ОСОБА_11 (а.с. 9).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 убачається, що ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Костянтинівка, Донецької області (а.с. 10).

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 від 22.07.1972 батьками ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 10.09.1989, шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 16.02.1961 розірваний (а.с. 12).

З витягу в Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 21.03.2024 убачається, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_18 з ОСОБА_14 прізвище останньої змінено на « ОСОБА_19 » (а.с. 13).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 21.03.2024, після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 з ОСОБА_13 її прізвище було змінено на « ОСОБА_20 » (а.с. 14).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 26.05.1989, ОСОБА_21 та ОСОБА_11 склали цей договір про те, що ОСОБА_21 продала, а ОСОБА_11 купила цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , і розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспу ім. Кірова (а.с. 19-20).

Згідно з копією рішення виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 23.05.2017, виконавчий комітет сільської ради вирішив внести зміни в поштову адресу житлового будинку, головою домогосподарства якого являється ОСОБА_11 , і знаходиться в АДРЕСА_4 (а.с. 22).

З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №318416 убачається, що ОСОБА_11 на підставі рішення Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 30.06.2004, 10 сесія 4 скликання, №99, є власником земельної ділянки площею 0,2500 га у межах згідно з планом; земельна ділянка розташована в с. Переорки на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, масив «Сонячний», 9, цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 23).

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №318416 убачається, що ОСОБА_11 на підставі рішення Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 30.06.2004, 10 сесія 4 скликання, №99, є власником земельної ділянки площею 0,0056 га у межах згідно з планом; земельна ділянка розташована в с. Переорки на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, масив «Сонячний», 9, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с. 24).

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 25.04.1996, виконком Вінницької міської Ради народних депутатів посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 (а.с. 25).

На підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , заявником надано копії виписок з погосподарських книг Стрижавської селищної ради по будинку АДРЕСА_1 (а.с. 31-40).

Відповідно до довідки від 05.10.2020 №1166, виданої виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не зареєстрована, але проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 41).

Згідно з актом обстеження фактичного місця проживання від 18.03.2024, при перевірці обстеження місця реєстрації/проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 , 1956 року народження, зареєстрована та проживає за вказаною адресою; комісія засвідчує те, що дійсно з червня 2020 року її мати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та вітчим ОСОБА_12 , 1941 року народження, постійно проживали без реєстрації в будинку АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_1 , яка здійснювала увесь необхідний догляд за матір`ю ОСОБА_11 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 і вітчимом ОСОБА_12 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; родина постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 з червня 2020 року (а.с. 42).

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області від 16.04.2024 №702/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки відсутнє рішення суду про встановлення факту постійного місця проживання на момент смерті спадкодавця та спадкоємця (а.с. 43).

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини, поділяються на юридично значущі та юридично байдужі, з якими пов`язують виникнення будь-яких юридичних наслідків.

Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі або в силу якихось особливих властивостей, а внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі.

Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 (справа № 643/6447/19), від 03.02.2021 (справа № 644/9753/19), від 18.11.2020 (справа № 554/3600/19), від 25.11.2020 (справа № 636/4087/19), від 19.06.2019 (справа № 752/20365/16-ц), від 05.12.2019 (справі № 750/9847/18).

Судом установлено, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 проживала разом дочкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , однак була зареєстрована за іншою адресою, заявник ОСОБА_1 не може підтвердити факт постійного проживання на момент смерті матері разом з нею за однією адресою, що перешкоджає їй оформити свої спадкові права.

Тому встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 , породжує для останньої юридичні наслідки, від яких залежить виникнення права на спадщину.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Тлумачення статей 1268, 1269 ЦК України свідчить, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України визначено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За змістом пунктів 3.19, 3.20 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця на момент смерті спадкодавця зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця не може бути доказом того, що спадкодавець не проживала із заявником, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10.01.2019 (справа № 484/747/17), від 07.06.2022 (справа № 175/4514/20), від 07.06.2023 (справа № 227/5018/21).

Заявник ОСОБА_1 надала суду акт обстеження фактичного місця проживання від 18.03.2024, з якого установлено, що з червня 2020 року її мати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та вітчим ОСОБА_12 , 1941 року народження, постійно проживали без реєстрації в будинку АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_1 , яка здійснювала увесь необхідний догляд за матір`ю ОСОБА_11 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обставини, викладені у вищезазначеному акті, також підтверджуються наданими заявником виписками з погосподарських книг Стрижавської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 , довідкою виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, а також письмовими заявами свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які, будучи обізнаними про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та про відмову від дачі показань, повідомили, що знають родину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , часто навідуються до них і можуть підтвердити, що ОСОБА_1 постійно проживала на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_10 разом з нею за однією адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначили, що ОСОБА_2 останні роки свого життя була людиною похилого віку, дуже хворіла і тому їй потрібна була допомога та догляд, який надавала її рідна донька ОСОБА_1 , яка забрала матір проживати до себе і постійно проживала з нею багато років. Так, з червня 2020 року родина ОСОБА_1 постійно жила за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_28 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та з ОСОБА_29 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підтверджують, що вони часто бували і бувають у гостях у родини ОСОБА_1 , і також кожного дня проходять поряд з будинком, в якому проживає ОСОБА_1 , та в якому до дня своєї смерті жила останні роки ОСОБА_6 .

Таким чином, з наданих суду доказів установлено, що ОСОБА_1 постійно проживала на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_11 разом з матір`ю за однією адресою в АДРЕСА_1 .

Під час розгляду даної заяви спору про право виявлено не було.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04).

Керуючись ст.ст. 13, 89, 95, 211, 247, 258, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Стрижавська селищна рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , постійно проживала на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з матір`ю за однією адресою в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заявник ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа Стрижавська селищна рада, адреса місцезнаходження: смт Стрижавка, вул. Героїв України, 7, Вінницького району Вінницької області.

Дата складення повного судового рішення 25.07.2024.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА