Справа 688/2915/24
№ 2-о/688/98/24
Рішення

Іменем України

22 липня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,

представника заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шепетівці цивільну справу за заявою представника заявниці ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи Шепетівської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

Стислий виклад позиції заявника.

Представник заявниці адвокат Спеціальний С.П. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_3 , з якою заявниця проживала до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, заявниця здійснила поховання матері. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з частки земельної ділянки, площею 0,684 га для обслуговування індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 , що належала померлій на підставі державного акта про право власності на землю, інша частина земельної ділянки належить цивільному чоловікові заявниці ОСОБА_4

01.04.2024 заявниця звернулась у нотаріальну контору, як спадкоємець першої черги за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, оскільки матір була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Фактично це один двір, у якому є новий будинок, де зареєстрована заявниця та де вони проживали з матір`ю до дня смерті останньої, та був старий будинок у якому була зареєстрована матір. Просив встановити факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, оскільки від даного факт залежить її право на оформлення спадкових прав після смерті матері.

Представник заявниці адвокат Спеціальний С.П. у судовому засіданні заяву підтримав. Суду пояснив, що будинок, у якому проживала заявниця та її матір був збудований на земельній ділянці, на якій знаходився будинок, частина якого належала матері заявниці, інша частина фактичному чоловікові заявниці ОСОБА_4 . По завершенні будівництва, будинку присвоєна адреса АДРЕСА_1 та знесено старий будинок по АДРЕСА_2 , а тому мати заявниці проживала у будинку доньки.

Доводи заінтересованих осіб.

Представник заінтересованої особи Шепетівської міської ради Хмельницької області за довіреністю О.Куценко подала заяву про розгляд справи у відсутності представника, щодо рішення покладається на розсуд суду.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

26.06.2024 представник заявниці звернувся до суду з даною заявою.

28.06.2024 суд відкрив окреме провадження в справі, призначив її до розгляду на 22.07.2024, витребував у нотаріуса копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3

15.07.2024 до суду надійшла інформації від завідувача Першої шепетівської нотаріальної контори про те, що спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_3 не заводилась.

Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_3 у віці 79 років, яка була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на частку земельної ділянки, площею 0,684 га, для обслуговування індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі державного акта про право власності на землю. Інша частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 належить цивільному чоловікові заявниці ОСОБА_4 .

Заявниця ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебувають у фактичних шлюбних стосунках, у яких у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про народження якого вони записані батьками. Син загинув на війні, йому присвоєно звання Героя України, з удостоєнням ордена «Золота Зірка» (посмертно).

Після знесення старого будинку по АДРЕСА_2 , у зв`язку з завершенням будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 проживала з донькою - заявницею ОСОБА_2 у будинку останньої по провулку ОСОБА_7 (після перейменування АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, заявниця здійснила її догляд, а після смерті здійснила поховання матері.

Будинок по АДРЕСА_1 а належить на праві особистої власності заявниці ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28.06.1990 року

частина будинку по АДРЕСА_2 належала матері заявниці ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.04.1995 року, зареєстроване у реєстрі за №1152.

Згідно технічних паспортів на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовлений 02.12.2011 року та на жилий будинок (домоволодіння) по АДРЕСА_3 , виготовлений 29.06.1982 встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , фактично збудований на земельній ділянці, яка була під городом, що відносився до присадибної ділянки по АДРЕСА_2 станом на 29.06.1982, тобто обидва житлові будинки поєднані між собою спільною територією.

01.04.2024 заявниця звернулась у нотаріальну контору, як спадкоємець першої черги за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, оскільки матір була зареєстрована за іншою адресою.

Викладені обставини встановлені з письмових пояснень заявниці, викладених у заяві, підтверджені її представником та не заперечувалися представником Шепетівської міської ради, яка не надала жодних заперечень щодо заяви, підтверджені письмовими доказами: паспортом заявниці, свідоцтвами про її народження та одруження, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 , державними актами про право власності на земельну ділянку, свідоцтвом про право власності на будинок, технічними паспортами, свідоцтвом про народження сина заявниці, іншими матеріалами справи.

Застосовані норми права.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пунктом 23 цієї постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Мотиви та висновки суду.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 постійно проживала зі спадкодавцем матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини - день її смерті в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала за нею догляд, вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки.

Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

З огляду на те, що факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, а також те, що представник заінтересованої особи не надав заперечень проти задоволення заяви, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення цього факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження цього факту не існує.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 76-80, 260, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи Шепетівської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем, її матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

заінтересована особа Шепетівська міська рада, місцезнаходження: вул. Соборності,4 м. Шепетівка, Хмельницької області, код ЄДРПОУ - 34175421.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК