КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 757/32387/23-ц

провадження № 22-ц/824/1051/2024

09 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т.І.

при секретарі Халепчук Д. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Огулькової Анни Миколаївни на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 31 серпня 2023 року в складі судді Підпалого В. В.,

встановив:

28.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 24 грудня 2021 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т. А., відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано в позику ОСОБА_2 1 199 880 грн, що еквівалентно 44000 дол. США. У визначений в договорі строк до 15.02.2022 відповідач позику не повернув. Станом на 14.07.2023 існує заборгованість в сумі 44 000 дол. США, що еквівалентно 1 609 018 грн. Натомість було подано три позови, серед яких позов ОСОБА_3 про стягнення 800 000 дол. США та накладення арешту в рамках вказаного позову на все без винятку майно ОСОБА_2 .

На думку позивача дії відповідача носять умисний характер задля унеможливлення виконання своїх зобов`язань по укладеному з ним договору позики та виведення майна на підконтрольних йому осіб задля унеможливлення звернення стягнення на нього в майбутньому.

ОСОБА_1 припускає, що даний договір укладений після виїзду ОСОБА_2 за кордон і спрямований на виведення нерухомого та рухомого майна останнього на підконтрольних йому осіб та ухилення від виконання своїх фінансових зобов`язань перед реальними кредиторами, в тому числі ОСОБА_1 .

Вказані обставини може підтвердити комплексна почеркознавча експертиза та експертиза давності складання документу, які позивач планує ініціювати в процесі судового розгляду.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд визнати недійсною позику між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на суму 400 000 доларів США та боргову розписку ОСОБА_2 від 01 березня 2016 року про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_3 позики у розмірі 400 000 доларів США.

19.07.2023 ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 02 грудня 2021 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т. А., відповідно до умов якого ОСОБА_4 надано в позику ОСОБА_2 7 488 250 грн, що еквівалентно 275 000 дол. США. У визначений в договорі строк до 01.11.2022 відповідач позику не повернув.

Натомість було подано три позови, де ОСОБА_2 виступає відповідачем.

Вважає, що вказані позови мають штучний характер, спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від виконання взятих на себе зобов`язань та намагання вивести з під ризику звернення стягнення на все належне йому нерухоме майно, яке останній має наразі в Україні.

Посилаючись на вказані обставини позивачка просила суд визнати недійсною позику між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на суму 400 000 доларів США та боргову розписку ОСОБА_2 від 01 березня 2016 року про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_3 позики у розмірі 400 000 доларів США.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року вказані справи об`єднано в одне провадження.

31.08.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Кузів Р. В. звернувся до суду з клопотанням про призначення експертизи.

Просив суд призначити судову комплексну почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів.

На вирішення комплексної почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів поставити питання:

чи виконано підпис та рукописний текст в оригіналі розписки ОСОБА_2 від 01.03.2016 особисто та власноруч ОСОБА_2 ?

чи виконано підпис та рукописний текст в оригіналі розписки ОСОБА_2 від 01.03.2016 однією особою?

чи виконаний підпис та рукописний текст в оригіналі розписки ОСОБА_2 від 01.03.2016 з попередньою технічною підготовкою?

чи одним тим самим способом чи різними пишучими приладами виконані записи в оригіналі розписки ОСОБА_2 від 01.03.2016?

чи відповідає давність виконання розписки ОСОБА_2 вказаній на ньому даті, а саме 01.02.12016 ?

чи є ознаки пізнішого внесення поправок (дописок) в розписку ОСОБА_2 від 01.03.2016?

яка черговість внесення обов`язкових реквізитів документа, зокрема його підписання та написання рукописного тексту?

чи могла розписка ОСОБА_2 від 01.03.2016 бути створена пізніше 2022 року?

чи наявні на розписці ОСОБА_2 від 01.03.2016 ознаки штучного старіння вказаного документа?

Проведення експертизи просив доручити КНДІСЕ. Витрати покласти на позивача. Витребувати у ОСОБА_3 оригінал розписки ОСОБА_2 від 01.03.2016. Витребувати від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 оригінал довіреності від ОСОБА_2 на ОСОБА_5 , посвідченої нотаріусом 21.03.2023. Витребувати у ОСОБА_4 документи із підписами ОСОБА_2 .

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 31 серпня 2023 року вказане клопотання задоволено частково. Призначено по справі комплексну судову почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

20.10.2023 представник ОСОБА_3 - адвокат Огулькова А.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 31 серпня 2024 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі. Визнати зловживанням процесуальними правами подачу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину. У разі визнання зловживанням процесуальними права, на підставі ч.3 ст. 44 ЦПК України залишити позови без розгляду та закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід. Про відвід судді та неможливість у зв`язку із цим розглядати справу суддя Підпалий В. В. був повідомлений клопотанням представника відповідача від 31.08.2023. Вважає, що розгляд судом першої інстанції справи до вирішення заяви про відвід свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали.

Крім цього, судом першої інстанції порушено вимоги ст. 189, 196-198 ЦПК України щодо мети, строків та порядку проведення підготовчого засідання.

Вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу про призначення експертизи передчасно, оскільки суд не дав можливості стороні надати відповідні висновки експертів самостійно.

Також зазначає, що ОСОБА_3 28.08.2023 р. повідомив суду про те, що ним самостійно ініційована комплексна судова почеркознавчо-технічна експертиза витребуваної судом розписки, і що розписка знаходиться в експертній установі Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України.

Заява про неможливість виконати вимоги ухвали від 14.08.2023 р. зареєстрована канцелярією суду за вхідним номером 117042 від 28.08.2023 р., проте, відповідач упевнений, що її навмисно викинули з матеріалів справи.

Звертає увагу, що клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву на позов від 28.08.2023 р. та клопотання про зупинення провадження у справі від 28.08.2023 р. також зникли зі справи.

Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції за повного ігнорування обставин справи та доводів сторін. Зазнає, що ОСОБА_1 не є стороною спірного договору, саме тому його позов є безпідставним. Оспорюваний правочин жодного права ОСОБА_1 не зачіпає.

Зазначає, що до Печерського районного суду м. Києва було подано три позови: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, метою подачі яких була свідома маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача - адвокат Огулькова А. М. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Задовольняючи клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Кузіва Р. В. про призначення комплексної почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів, суд першої інстанції виходив з того, що з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких неможливо дати відповідь на питання, поставлені стороною позивача.

Судом встановлено, що 22 серпня 2023 року відповідачем ОСОБА_3 до Печерського районного суду міста Києва подано заяву про відвід судді Підпалого В. В. з підстав, визначених статтею 36 ЦПК України, в обґрунтування яких заявник посилався на сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

У частині першій статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи (частина друга статті 39 ЦПК України).

За змістом частини третьої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути мотивований і заявлений протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений у статті 40 ЦПК України відповідно до якої питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що до вирішення суддею заяви про відвід цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних із подальшим процесуальним рухом справи. За результатами розгляду заяви, поданої у строки, встановлені частиною третьою статті 39 ЦПК України, суд може постановити ухвалу або про її задоволення, або про відмову у задоволенні. У разі подання такої заяви з порушенням процесуальних строків, або повторно з підстав заявлених раніше, вона має бути залишена без розгляду.

При цьому відповідно до вимог частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Однак в порушення зазначених вимог ЦПК України заява ОСОБА_3 про відвід судді Підпалого В. В., отримана Печерським районним судом м. Києва 22 серпня 2023 року, не була розглянута судом, який вирішував справу.

Розгляд вказаної заяви Печерським районним судом м. Києва в складі судді Литвинової І. В. відбувся 05 вересня 2023 року, вже після постановлення оскаржуваної ухвали в складі судді Підпалого В. В., якому було заявлено відвід.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium).

За таких обставин доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суддя до вирішення заяви про його відвід не відповідає вимогам «незалежного та неупередженого суду, встановленого законом» й, відповідно, не може вирішувати жодне процесуальне питання, крім вирішення заявленого відводу.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 27 травня 2020 року по справі № 2-18/11 (провадження № 61-12956св19).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 376 ЦПК судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду.

За таких обставин, не обговорюючи питання правильності застосування судом першої інстанції норм права при вирішенні заяви про призначення судової експертизи, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2023 року не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та прийнята з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що до суду першої інстанції було подано три різні позови, позивачами в яких є ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , а відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , при цьому суддя Підпалий В. В. призначив перше судове засідання через 12 днів після відкриття провадження, в той час як інші судді ще не відкрили провадження, не є достатньою підставою для висновку, що метою подання позовів було маніпулювання автоматизованим розподілом справ між суддями, що має своїм наслідком залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Огулькової Анни Миколаївни задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 31 серпня 2023 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук