ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1927/23 Номер провадження 22-ц/814/2192/24Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Прядкіна О.В.,

секретар Стеценко В.С.,

з участю представника відповідача адвоката Павлюка І.О., представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Павлюк Ігорем Олександровичем,

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2024 року, постановлене суддею Потетій А.Г.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Полтава-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

30.05.2023 АТ «Полтава-Банк» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 25.06.2019 між ОСОБА_2 та АТ «Полтава-Банк» в особі керуючого відділення №28, що діяла на підставі довіреності, укладено Договір про споживчий кредит №885, забезпечений іпотекою майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , про що укладено договір іпотеки, за реєстровим №1632 від 25.06.2019, засвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В.

24.11.2020 між сторонами укладено додаткову угоду про внесення змін до Договору про споживчий кредит №885 від 25.06.2019 та його виклад у новій редакції, за якої банк надає позичальнику споживчий кредит на придбання указаної нерухомості протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору одним платежем у сумі 556 560,10 грн. строком по 24.06.2030 зі сплатою 19% річних на умовах, визначених цим договором.

Починаючи із 2022 року позичальник систематично не виконує свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит, не виконує умови графіку погашення заборгованості, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком більше ніж на три календарні місяці, яка станом на 24.05.2023 складає 568 846,50 грн., із яких: 34 608,46 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 493 016,39 грн. - поточна заборгованість; 41 221,65 грн. - прострочені відсотки.

Для здійснення повного та необхідного досудового врегулювання спору банк надсилав позичальнику засобами поштового зв`язку претензію від 25.01.2022 за №099-009/267 та повторно від 29.09.2022р. №099-009/2110 щодо погашення простроченої заборгованості, які повернулися відправнику без вручення адресату з відміткою поштового відділення «за закінченням термін зберігання». Унаслідок ухилення позичальника від отримання претензії, представник банку провів з ним особисту зустріч, в ході якої було проведено розмову щодо необхідності виконання умов договору та вручено під підпис претензію від 17.11.2022р. №099-009/481. Така претензія залишилася позичальником без виконання, а тому банк склав повідомлення-вимогу про дострокове погашення заборгованості та повторно провів зустріч з позичальником, де вручив йому таке повідомлення.

Із огляду на викладене, враховуючи, що у позасудовому порядку позичальник ігнорує вимоги банку щодо погашення заборгованості, просить суд захистити порушене право стягнувши із ОСОБА_2 на користь АТ «Полтава-Банк» заборгованість за Договором про споживчий кредит №885 від 25.06.2019 у загальній сумі 568 846,50 грн., із яких: 34 608,46 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 493 016,39 грн. - поточна заборгованість; 41 221,65 грн. - прострочені відсотки; а також судовий збір у розмірі 8 532,17 грн.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28.02.2024 позовні вимоги задоволено; стягнуто із ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Полтава-Банк» суму заборгованості за Договором про споживчий кредит №885 від 25.06.2019 у розмірі 568 846,50 грн. та 8 532,17 грн. судовий витрат, а всього 577 370,20 грн.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені згідно з ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.12.2023.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено неналежне виконання позичальником кредитних зобов`язань, унаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту та відсотками в розмірі, заявленому банком до стягнення та не спростованого відповідачем.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, відповідач, в інтересах якого діє представник - адвокат Павлюк І.О., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що заявлений до стягнення розмір заборгованості не підтверджений належними та допустимими доказами. Тоді як надані до суду виписки по особовому рахунку відповідача не в повній мірі відображають заборгованість за кредитом, оскільки не враховують низку платежів, вчинених після 24.05.2023 у загальному розмірі 44 000,00 грн. згідно з квитанціями до платіжної інструкції на переказ готівки №47 від 26.06.2023, №129 від 10.07.2023, №62 від 26.07.2023, №92 від 11.08.2023 та №124 від 23.08.2023.

Крім того, в ході судового розгляду справи відповідачем було сплачено 35 500,00 грн., що не заперечується позивачем, але залишилося поза увагою суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16.04.2024 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням учасників справи, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 10.05.2024.

25.04.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване.

Наголошує, що відповідач та його представник не заперечують проти повернення суми заборгованості, а лише не згодні з її розміром. При цьому, ні в суді першої ні апеляційної інстанції, відповідачем не надано зустрічного розрахунку заборгованості, який мав би заперечити ціну позову.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача доводи апеляційної скарг підтримав, наполягаючи на її задоволенні. Представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін із підстав, раніше викладених ним у відзиві на апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 червня 2019 року ОСОБА_2 підписав анкету позичальника - фізичної особи АТ «Полтава-Банк», де висловив намір отримати кредит у розмірі 643 875,00 грн. на строк 36 місяців; цільове використання кредиту: на придбання нерухомості на первинному ринку; забезпеченням кредиту можуть бути: майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 100,00 кв.м., вартістю 1 212 750,00 грн./а.с.6/

24 червня 2019 року ОСОБА_2 із АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фінтайм» укладено договір купівлі-продажу деривативу №0003631К/19; та із ТОВ «Рост Електромонтаж» договір №МП/Втрн25-2Б купівлі-продажу майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ./а.с.20-21, 22-23/

25 червня 2019 року між АТ «Полтава-Банк», в особі керуючого відділення №28 АТ «Полтава-Банк» в м.Полтаві, що діє на підставі довіреності №251 від 24 червня 2019 року, та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір про споживчий кредит №885, за умов якого банк надає позичальнику споживчий кредит на придбання нерухомості, а саме: квартири за АДРЕСА_1 , протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору одним платежем у сумі 643 875,00 грн. строком на 36 місяців з 25.06.2019 по 24.06.2022 зі сплатою 21% відсотків річних на умовах, визначених цим договором; додатком №1 до указаного договору є графік погашення кредитної заборгованості./а.с.9-12,13/

25 червня 2019 року між АТ «Полтава-Банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, зареєстрований приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. за №1633. Таким договором забезпечено вимоги іпотекодержателя, що випливають з Договору про споживчий кредит №855 від 25.06.2019, зі всіма змінами та доповненнями (додатковими угодами), які укладені та будуть укладені між іпотекодавцем та іпотекодержателем. Останній при виконанні іпотекодавцем певних його умов та положень надає кредит/відкриває іпотекодавцю відновлювальну кредитну лінію в межах загального ліміту за кредитним договором, встановленим у розмірі 643 875,00 грн., на визначених кредитним договором умовам строком користування по 24.06.2022 з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів відповідно до умов кредитного договору.

Предметом іпотеки є, що є забезпеченням викладених у кредитному договорі зобов`язань іпотекодавця, є - двокімнатна квартира АДРЕСА_3 , яка стане власністю іпотекодавця в майбутньому та майнові права на неї. Майнові права на указану квартиру належать іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу деривативу №0003631К/19 від 24.06.2019 та договору №МП/Втрн25-2Б купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 24.06.2019./а.с.14-17/

25 червня 2019 року на рахунок АТ «Фінтайм» згідно з договором купівлі-продажу деривативу №3631К/19 від 24.06.2019 від ОСОБА_2 платіжним документом №./а.с.24/

16 квітня 2020 року ОСОБА_2 звертався до АТ «Полтава-банк» із заявою про надання кредитних канікул по основній сумі боргу по договору про споживчий кредит №885 від 25.06.2019 з квітня 2020 року по липень 2020 року включно, у зв`язку із тимчасовими фінансовими труднощами внаслідок упровадження карантину та початком простою ДП «Обслуговування повітряного руху України» із 18.03.2020. Відсотки за кредитом та суму кредиту зобов`язується сплатити своєчасно./а.с.143/

16 квітня 2020 року між АТ «Полтава-Банк» та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін №1 до Договору про споживчий кредит №885 від 25.06.2019, яким викладено в новій редакції: п.1.4. договору щодо повернення кредиту позичальником; п.4.3. договору щодо дострокового часткового погашення кредиту; п.5.1.1. договору щодо відкриття позичальнику позикового рахунку та надання таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки; п.9.1. договору щодо користування кредитними коштами понад встановлений графіком термін оплати кредитної заборгованості. Додатком №3 до кредитного договору є графік погашення кредитної заборгованості./а.с.144, 145/

17 листопада 2020 року ОСОБА_2 звертався до АТ «Полтава-банк» із заявою, за змістом якої, у зв`язку з фінансовими труднощами внаслідок упровадження карантину та обмежень через поширення коронавірусної хвороби та відсутність можливості сплачувати платежі у повному обсязі згідно графіку погашення кредитної заборгованості до договору про споживчий кредит, просить провести реструктуризацію кредитної заборгованості, а саме: здійснити капіталізацію простроченої заборгованості (збільшити суму кредиту на 96 261,80 грн.), збільшити строк кредитування до 24.06.2030 та зменшити відсоткову ставку з 21% до 19%. Відсотки за кредит та суму кредиту зобов`язується сплачувати своєчасно./а.с.146/

24 листопада 2020 року між АТ «Полтава-Банк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №2 до Договору про споживчий кредит №885 від 25.06.2019 про внесення змін до нього шляхом викладення у новій редакції.

Згідно із п.1.1. додаткової угоди банк надає позичальнику споживчий кредит на придбання нерухомості, а саме: (квартира за АДРЕСА_1 ), протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору одним платежем у сумі 556 560,10 грн. строком по 24.06.2030 зі сплатою 19% відсотків річних на умовах, визначених цим договором; додатком №5 до угоди є графік погашення кредитної заборгованості. Додатком №5 до договору є графік погашення кредитної заборгованості./а.с.25-28, 29-30, 151-152/

26.01.2022 АТ «Полтава-Банк» надіслано ОСОБА_2 претензію у якій повідомляє про неналежне виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором, унаслідок чого виникла загальна сума заборгованості перед банком на дату цієї претензії у розмірі 575 616,48 грн., із яких: 503 705,73 грн. - тіло кредиту; 23 919,12 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 8 129,66 грн. - несплачені відсотки; 39 861,97 грн. - прострочені відсотки; керуючись вимогами ст.ст.526, 625, 1050 ЦК України банк вимагає протягом не більше ніж 30 календарних днів з дня одержання цієї претензії здійснити погашення простроченої заборгованості за кредитом в загальній сумі 63 781,86 грн./а.с.31/

17.02.2022 ОСОБА_2 отримав від АТ «Полтава-Банк» претензію із вимогами щодо погашення простроченої заборгованості за кредитом в загальній сумі 72 626,46 грн./а.с.35/

30.09.2022 АТ «Полтава-Банк» надіслано ОСОБА_2 претензію із вимогами протягом не більше ніж 30 кал. днів з дня одержання цієї претензії здійснити погашення простроченої заборгованості за кредитом в загальній сумі 44 617,12 грн./а.с.32-34/

21.03.2023 ОСОБА_2 отримано від АТ «Полтава-Банк» повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 582 487,97 грн./а.с.36/

Банком, на підтвердження вимог позову, надано виписку по особовому рахунку за період з 24.11.2020 по 24.05.2023./а.с.40-57/

Відповідачем надано платіжні документи: від 24.06.2023 - 11 000,00 грн.; від 10.07.2023- 11 000,00 грн.; від 26.07.2023 - 11 000,00 грн.; від 11.08.2023 - 6 000,00 грн.; 23.08.2023 - 5 000,00 грн.; від 17.01.2024 - 35 500,00 грн./а.с.84-88, 153/

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що позивачем доведено неналежність виконання позичальником кредитних зобов`язань, заборгованість за якими підтверджена належними та допустимими доказами, а саме, первинними бухгалтерськими документами, не спростованими відповідачем.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги їх не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та довільного тлумачення норм права на свою користь.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №14-318цс18, постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі №755/15853/15-ц зроблені висновки, що звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Предметом позову в справі, що переглядається, є дострокове стягнення кредитної заборгованості за договором споживчого кредиту в сумі 568 846,50 грн.

Регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб відбувається з урахуванням приписів статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», який застосовується до відносин споживчого кредиту у частині, що не суперечить Закону Україну «Про споживче кредитування».

Згідно із частиною четвертою статті 16 Закону Україну «Про споживче кредитування», уразі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Із матеріалів справи убачається, що 21.03.2023 позичальник ОСОБА_2 отримав особисто під підпис повідомлення-вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, за змістом якої Банк вимагає протягом не більше 60 календарних днів з дня одержання даної вимоги усунути порушення умов договору про споживчий кредит та здійснити погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі разом зі сплатою процентів відповідно до умов договору про споживчий кредит у розмірі 582 487,97 грн., із яких: 498 836,06 грн. - тіло кредиту; 28 788,79 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 54 863,12 грн. - прострочені відсотки.

Визначений банком строк для усунення порушення сплив 20.05.2023, упродовж якого позичальник, будучи обізнаним із наслідками з цим пов`язаними, вимогу кредитодавця не виконав, а тому така вимога не втратила чинність і банк набув право вимоги повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, оскільки таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Згідно із вимогами статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Обґрунтовуючи підстави стягнення заборгованості за споживчим кредитом, банком надано виписку по картковому рахунку, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитним договором, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей.

Заявлена позивачем до стягнення заборгованість нарахована станом на 24.05.2023 та підтверджена випискою з особового рахунку клієнта за період із 24.11.2020 по 24.05.2023, відомості за якою відповідачем не спростовано, а тому за правилами ч.4 ст.12 ЦПК України він несе ризик настання наслідків із цим пов`язаних.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що така виписка не є належним та допустимим доказом, через не врахування вчинених ним платежів, колегія суддів відхиляє, як безпідставні. Оскільки такі платежі здійснені ним в ході судового розгляду справи, позовні вимоги за якими позивач, не уточнював та не змінював.

Натомість, у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Тоді як звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінило порядок, умови і строк дії кредитного договору, що виключає підстави здійснення розподілення платежів на погашення складових заборгованостей згідно із графіком погашення кредитної заборгованості.

Із огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за договором споживчого кредиту, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо підставності стягнення заборгованості за кредитом згідно заявлених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану в його інтересах представником - адвокатом Павлюк Ігорем Олександровичем, - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2024 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.07.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Прядкіна