єдиний унікальний номер справи 546/317/24
номер провадження 2/546/233/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Місік Олександр Ростиславович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

У квітні 2024 року до суду надійшов вищезазначений позов, вимоги якого обґрунтовані тим, що 29 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей. Подружнє життя сторін не склалося через несумісність характерів, різницю в поглядах на життя та життєві цінності, у зв`язку з чим вони втратили почуття любові, взаєморозуміння, взаємоповаги та до віри одне до одного. Сторони будують своє життя окремо та самостійно, фактичні шлюбні стосунки припинені, примирення та збереження шлюбу неможливі. Подальше спільне проживання є неможливим та таким, що шкодить інтересам сторін.

Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивачки звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між сторонами. Просить залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_3 ». Також, представник позивачки просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді від 22 квітня 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 14 травня 2024 року.

14 травня 2024 року ухвалою суду сторонам надано строк для примирення тривалістю два місяці, у зв`язку з чим було зупинене провадження у справі.

Ухвалою суду від 18 липня 2024 року поновлене провадження у справі та визначено проводити судове засідання о 09 год. 00 хв. 18 липня 2024 року.

У судове засідання 17 червня 2024 року учасники процесу не з`явилися.

29 квітня 2024 року від представника позивачки надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Також просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000 грн (а.с. 39). Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с. 38).

У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15 березня 2017 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 9, 10).

Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Нормою ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, сторонам надався строк для примирення, однак після його спливу позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечував. Шлюб розпався через різницю в поглядах на сімейне життя. На даний момент сторони проживають окремо.

З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

ОСОБА_1 скористалась правом, передбаченим ст. 113 СК України, на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому позивачці слід залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції № 6210-2827-6814-4921 від 09 квітня 2024 року, ОСОБА_1 сплатила 1211,20 грн судового збору за звернення до суду із даним позовом (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 18).

З огляду на зазначене, враховуючи ставки судового збору, та у зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 1211,20 грн на користь позивачки.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, які понесла сторона позивача, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу було долучено договір про надання правничої допомоги (юридичних послуг) № 1 від 02 квітня 2024 року, який укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с. 11), додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг) № 1 від 02 квітня 2024 року (далі - Договір) (а.с. 12) та квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 02 квітня 2024 року про оплату ОСОБА_1 11000,00 грн на підставі договору про надання правничої допомоги № 1 від 02 квітня 2024 року (а.с. 13).

Відповідно до п. 1.1. Договору, адвокат приймає доручення від клієнта здійснити у встановлені строки та на умовах визначених договором надання правової допомоги у будь-яких судах будь-якої інстанції, прокуратурі, правоохоронних органах, будь-яких інших державних та недержавних органах, підприємствах, установах, організаціях, зокрема, але не виключно, щодо розлучення та стягнення аліментів.

За виконання договору клієнт сплачує адвокату гонорар (п. 4.1. Договору). Розмір гонорару та його сплата засвідчується додатком до цього договору (п. 4.2. Договору).

Згідно з додатком № 1 до Договору, фіксований розмір оплати за договором № 1 від 02 квітня 2024 року становить 11000,00 грн.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вищевказаний висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду зазначений у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зазначає, що дана справа не є складною, відбувалася за відсутності сторін, а позовна заява виконана у типовій формі для позовів про розірвання шлюбу, а тому ціна за наданні адвокатом послуги у розмірі 11000,00 грн є вочевидь завищеною.

З огляду на викладене, ураховуючи фактичний обсяг наданих адвокатом юридичних послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, суд вважає, що заявлений представником позивачки розмір вимог щодо стягнення понесених витрат на правничу допомогу слід задовольнити частково, а саме на суму 2000,00 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 21, 105, 110, 112, 113 СК України, ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 137, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Місік Олександр Ростиславович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбузадовольнити.

Шлюб, зареєстрований 29 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з: судового збору в розмірі 1211 (однієї тисячі двохсот одинадцяти) гривень 20 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (двох тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Представник позивачки ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя Ю.В. Зіненко