УХВАЛА

16 липня 2024 року

м. Київ

справа № 761/425/21

провадження № 61-7047св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши відзив Національної поліції України на касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Київській області, Національної поліції України про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року представник ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.

Верховний Суд ухвалою від 03 червня 2024 року відкрив касаційне провадження, витребував справу зі Шевченківського районного суду м. Києва, надав строк для подання відзиву до 01 липня 2024 року.

У червні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

27 червня 2024 року Національна поліція України надіcлала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу.

Вивчивши поданий відзив, колегія суддів дійшла висновку про його повернення особі, яка його подала, з огляду на такі обставини.

Відповідно до частини першої статті 395 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

До відзиву на касаційну скаргу також застосовуються загальні положення процесуального закону щодо оформлення заяви, скарги, клопотання чи заперечення, визначені в частинах першій та другій статті 183 ЦПК України.

Так відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Поданий відзив підписаний представником ОСОБА_2 . На підтвердження повноважень надано до суду довіреність.

Згідно з частиною третьою статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У постанові від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 Велика Палата Верховного Суду вирішувала виключну правову проблему, роз`яснивши учасникам справи у який спосіб повинні бути посвідчені повноваження представника, який діє від імені юридичної особи в порядку її самопредставництва.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частини третя та четверта статті 58 ЦПК України у редакції, чинній із 29 грудня 2019 року).

Згідно з пояснювальною запискою до законопроєкту № 2261 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення в суді» від 15 жовтня 2019 року, який 18 грудня 2019 року ухвалили як Закон № 390-IX, право юридичної особи на особисте представництво у судах штатними працівниками скасувала реформа трьох процесуальних законів 2017 року, що негативно вплинуло на можливість юридичної особи здійснювати самопредставництво. Тому, ухвалюючи Закон № 390-IX, парламент поширив інститут самопредставництва юридичної особи в суді не тільки на її керівника або члена виконавчого органу, як це було, починаючи з 15 грудня 2017 року, але й на будь-яку іншу особу, уповноважену на це за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом).

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування у цивільному судочинстві можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Представник ОСОБА_2 , який підписав відзив на касаційну скаргу, на підтвердження повноважень надав довіреність за підписом ОСОБА_3 , уповноваженого в порядку передоручення керівником Національної поліції України. Проте до касаційної скарги не додано жодного документа (наприклад трудового договору (контракту), посадової інструкції), який би засвідчував можливість підписанта діяти від імені Національної поліції України за правилами самопредставництва останнього, як і немає підтвердження того, що підписант є адвокатом.

Підписант відзиву на касаційну сакргу має бути уповноваженим діяти від імені цієї особи або за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом). А підписант не надав суду ніяких підтверджень того, що коло його трудових (посадових) обов`язків охоплювало можливість діяти від імені Національної поліції Україниу суді за правилами самопредставництва.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 183 ЦПК України cуд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки поданий відзив підписаний особою, на підтвердження повноважень якої вчиняти від імені Національної поліції України не надано достатніх доказів, то такий відзив підлягає поверненню особі, яка його подала..

Керуючись статтями 183, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відзив Національної поліції України на касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Київській області, Національної поліції України про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації повернути без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров