Справа №:756/6381/24
Провадження №: 2-з/755/237/24
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"16" липня 2024 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Іваницької Ольги Павлівни, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соловчук Лариса Володимирівна, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Іваницької О.П., звернулась до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соловчук Л.В., в якому просить визнати недійсним заповіт, який 05 лютого 2022 року посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 124, 125 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловчук Л.В., від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лісовичі Таращанського району Київської області, що мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 та скасувати державну реєстрацію.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення даного позову, в якій представник позивача просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно з забороною відчуження, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалами Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року позовну заяву та заяву про забезпечення позову передано на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва за підсудністю.

15 липня 2024 року в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву та заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову судом встановлено таке.

Заява мотивована тим, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним та скасування реєстрації заповіту, посвідченого 05 лютого 2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловчук Л.В., від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лісовичі Таращанського району Київської області, що мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , який зареєстровано в реєстрі за № 124, 125.

На думку заявника, є підстави вважати, що існує ризик того, що на підставі оскаржуваного заповіту ОСОБА_2 може вступити у спадщину та провести державну реєстрацію права власності на спадкове майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 , та здійснити відчуження вказаного майна.

Вказані негативні наслідки створять необхідність додаткового захисту порушених прав шляхом необхідності зміни позовних вимог.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Згідно із пунктом першим частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року

№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною адміністрацією міста Києва 14 лютого 2003 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної, спільної (сумісної часткової) власності належить ОСОБА_4 та членам її сім`ї в рівних долях. Свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 14 лютого 2003 року № 58-1110.

05 лютого 2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловчук Л.В. посвідчено заповіт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лісовичі Таращанського району Київської області, що мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстровано в реєстрі за № 124, 125. Заповіт записано Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловчук Л.В. зі слів ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 має слабкий зір і не може особисто прочитати та підписати текст заповіту, за її дорученням, у її та нотаріуса присутності текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними нею свідками ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 .

Заповіт від імені ОСОБА_4 підписано ОСОБА_7 .

Заповіт складено на користь ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 15 лютого 2022 року складено відповідний актовий запис № 256.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 16 лютого 2024 року № 366198406, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності належить

ОСОБА_1 , дата державної реєстрації 12 лютого 2024 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 лютого 2024 року № 71631237, підстава - ухвала Сквирського районного суду Київської області від 02 січня 2024 року по справі № 376/4042/23.

З відкритого порталу даних Єдиний державний реєстр судових рішень встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року по справі № 376/4042/23 ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 02 січня 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, у провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 755/8758/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності на квартиру.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року по справі

№ 755/8758/24 накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру

АДРЕСА_2 .

Станом на дату постановлення цієї ухвали відомостей про скасування ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року по справі № 755/8758/24 про забезпечення позову не встановлено.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що з урахуванням принципу обов`язковості судових рішень, застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , призведе до повторного накладення арешту на один і той самий об`єкт нерухомості.

Судом враховано, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Таким чином, враховуючи вищезазначені положення статті 149, 150 ЦПК України, відповідні роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, про те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності, а також приймаючи до уваги ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року по справі № 755/8758/24, якою накладено арешт на спірну квартиру, та яка на даний час продовжує діяти (докази протилежного відсутні), в задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Іваницької Ольги Павлівни, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соловчук Лариса Володимирівна, про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова