Провадження №2-др/331/22/2024
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2024 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,
за участю секретаря Постарнак М.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тивоненка Д.Р., про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 279468533 від 03 лютого 2021 року,
08.07.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тивоненка Д.Р., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 26.06.2024 у задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 279468533 від 03 лютого 2021 року, відмовлено. Однак питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу не вирішено.
В силу вимог ст. 270 ч. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
В силу вимог ст. 270 ч. 4 ЦПК України виклик сторін або інших учасників справи в судове засідання не є обов`язковий.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебувала справа за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 279468533 від 03 лютого 2021 року.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 26 червня 2024 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 279468533 від 03 лютого 2021 року, відмовлено. (т. 2 а.с. 26-34).

08.07.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тивоненка Д.Р., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі. (т. 2 а.с. 38-39)

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, суд приходить до висновку, що по справі слід ухвалити додаткове рішення.

Вирішуючи вимогу відповідача про стягнення з позивача судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4ст. 137 ЦПК України розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем при подачі заяви про скасування заочного рішення сплачено судовий розмір у розмірі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією № ID 2577-3662-6626-3677 від 09.03.2024 (т. 1 а.с. 95).

Заочне рішення суду скасовано та за результатами розгляду справи по суті, в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, а тому, судовий збір у розмірі 605,60 грн., підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Тивоненком Д.Р., було зроблено заяву та подано докази з розрахунками судових витрат на правничу допомогу, до ухвалення рішення суду. (т. 1 а.с. 163-166, 167-168, 171-177, 217).

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача долучено до матеріалів справи:

-копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (т. 1 а.с. 167);

-ордер (т. 1 а.с. 168);

-копію договору про надання професійної правничої допомоги № 29/02 від 29.02.2024 (т. 1 а.с. 171-1756);

-акт № 1 наданих послуг від 03.04.2024 на суму 19 500 грн. (т. 1 а.с. 176-177);

-акт № 2 наданих послуг від 18.04.2024 на суму 6 500 грн. (т. 1 а.с. 217).

Представник позивача у відповіді на відзив, яка надійшла 09.04.2024 через підсистему «Електронний суд», зазначає, що заявлена вартість виконаних робіт з огляду на малозначність справи та складність справи є неспівмірною (т. 1 а.с. 179-194).

Заявлені витрати на адвоката мають бути співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Суд вважає, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, з урахуванням складності справи, а також змістом документів, витрати на правову допомогу по зазначеній справі в сумі 26 000 грн., є неспівмірним, а тому вимоги про стягнення витрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 13 000 грн.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Доповнити рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 26 червня 2024 року, ухваленого у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 279468533 від 03 лютого 2021 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять гривень 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень 00 коп.

Особам, які не були присутні в судовому засіданні, направляється копія повного додаткового рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Повний текст додаткового судового рішення складено 18 липня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н.Г.Скользнєва