ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3698/24 Справа № 211/6591/23 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Бондар Я.М., Тимченко О.О.,

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №211/6591/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за апеляційною ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 ,

на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року,

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 02 серпня 2003 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Збереження сім`ї неможливо, кожен живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Відповідач проявляє агресію відносно позивачки, з його боку постійні сварки та конфлікти, погрожує, має жорстоку поведінку щодо позивача, внаслідок чого вона викликала поліцію.

У зв`язку з наведеним просить розірвати шлюб , укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 серпня 2003 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 272.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 серпня 2003 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 272, розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище ОСОБА_6 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , просить рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року скасувати та направити справу на новий розгляд до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності учасників справи, а саме за відсутності представника відповідача ОСОБА_3 , яким 11 січня 2024 року було надано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Суд першої інстанції розглянув справу за відсутності сторін, чим, на думку заявника, порушив конституційне право на участь у судовому розгляді та вимоги ст. 6 Конвенції щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Також, як на порушення судом норм процесуального права, посилається, що матеріали справи не містять ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, що свідчить, що оскаржуване судове рішення про розірвання шлюбу ухвалено в підготовчому судовому засіданні за відсутності відомостей про визнання позову відповідачем.

Зазначає, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не встановив за допомогою належних та допустимих доказів чи подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу дійсно суперечитиме інтересам одного з них, не уникнув формалізму при вирішенні позову, повно та всебічно не з`ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що є підставою для оскарження рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, суд першої інстанції, врахувавши що сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, не примирилися, прийнявши до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, дійшов до висновку що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що шлюб між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 02 серпня 2003 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 272.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя не склалося, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносини як дружина та чоловік не підтримують. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина 1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Частиною 3 статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що їх шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивачки, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що внаслідок розгляду справи судом першої інстанції у його відсутність та його представника, суд першої інстанції порушив його конституційне право на участь в судовому засіданні.

Вказаний довід апеляційної скарги не дає підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 20 листопада 2023 року на 09.50 годин.

20 листопада 2023 року розгляд справи було відкладено на 20 грудня 2023 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 , яке подано до суду першої інстанції з використанням підсистеми «Електронний суд» і, яке обґрунтовувалось необхідністю ознайомитися з матеріалами справи з метою реалізації права на подання відзиву.

20 грудня 2023 року судовий розгляд справи відкладено на 12 січня 2024 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 , яке також було подано з використанням підсистеми «Електронний суд» та обґрунтовувалось необхідністю дистанційного ознайомлення з матеріалами справи шляхом надання копії матеріалів справи на електронну адресу, у зв`язку з неможливістю прибути до приміщення суду. На підтвердження неможливості прибути до суду, представником відповідача надано копію виписки із медичної карти амбулаторного хворого.

В судове засідання суду першої інстанції на 12 січня 2024 року представник відповідача ОСОБА_3 надав клопотання про відкладення судового розгляду справи на іншу дату, так як в цей день його викликають до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач будь-яких клопотань до суду першої інстанції не подавав.

Відповідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на зазначене, апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги щодо порушення прав відповідача судом першої інстанції внаслідок розгляду справи у його відсутність та відсутність його представника, оскільки судом першої інстанції вжиті передбачені процесуальним законом заходи, щодо забезпечення права відповідача та його представника на участь в судовому засіданні. При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що провадження по справі було відкрито 30 жовтня 2023 року, на час ухвалення оскаржуваного рішення відзив на позовну заяву та заява про надання строку на примирення від відповідача не надані. Тому висновок суду про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи з метою недопущення зловживання правами, що призводить до затягування розгляду справи та прийняття рішення, відповідає вимогам процесуального закону. Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не встановив чи подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу дійсно суперечитиме інтересам одного з подружжя, не з`ясував фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Посилання відповідача як на порушення норм процесуального права на розгляд судом справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності відомостей про визнання позову відповідачем ґрунтується на власному помилковому тлумаченні заявником норм процесуального права. Апеляційний суд звертає увагу, що ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження регламентується положеннями Глави 10 ЦПК України «Розгляд справ у порядку спрощеного провадження», якою проведення підготовчого судового засідання в разі розгляду справи в спрощеному позовному провадженні не вимагається.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 24 липня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста