_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/102/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представика позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду, що була спричинена їй на підставі протиправного діяння - адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 89 КУпАП та судові витрати.

В обґрунтування свого позову зазначала, що позивач утримувала в своєму житловому будинку домашню тварину кота на ім`я ОСОБА_5 породи метис. Кіт був її улюбленою твариною, постійно знаходився з нею, підтримував її позитивний настрій та, в цілому, сприяв покращенню її фізіологічного та емоційного стану. ОСОБА_1 турбувалось та лікувала його.

Однак, під час її перебування в селі Лиманка, Одеської області, з котом, який вибіг на вулицю, сталася трагедія. Відповідач близько трьох хвилин ганявся цілеспрямовано за твариною та навмисно хотів заподіяти їй шкоди, а потім наздогнавши, вчинив жорстоке поводження з твариною, а саме, на очах у багатьох свідків, ударив об бетонний стовп тварину та потім помістив до поліетиленового пакету, чим завдав фатальних наслідків для здоров`я кота. Враховуючи численні травми нанесені тварині, вона загинула на місці.

Позивач стверджує, що на нескінченні прохання віддати труп улюбленця відповідач не реагував. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області по справі №509/1546/21 від 06 квітня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн.

Позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, що проявляється у душевних стражданнях, нервових стресах, відчутті страху, тривоги, розгубленості, підвищеній агресії. Після даного інциденту вона перестала нормально спати, її режим сну порушився, під час сну з`явилася тривога та постійні кошмари з сусідом (відповідачем). Позивач стверджує, що почуваєтьсь дуже стомленою та розсіяною протягом дня, у неї постійні головні болі. Вона працює в творчій сфері і цей стрес негативно впливає на якість її життя та працездатність. Позивач постійно нервує та зривається на будь-які дрібниці, у неї почалися перепади настрою, швидка втома та туга за своїм домашнім улюбленцем.

Крім того, позивач зазначала, що перебуває у постійному стресі, адже турбується за своє життя та здоров`я, враховуючи жорстокий характер вчиненого правопорушення відповідачем та його агресію стосовно неї, як потерпілої.

Позивач стверджує, що змушена була звертатися до лікаря. На підставі проведених аналізів лікарем КСЛ-1 «КЛІНІКИ СІМЕЙНОГО ЛІКАРЯ МЕДЕЯ» ОСОБА_6 зроблено висновок від 29.04.2021 року, яким ОСОБА_1 поставлено діагноз: соматоформний вегетативний розлад за змішаним типом, неврозоподібний стан в вигляді тривожного розладу та прописані рекомендації щодо лікування цього діагнозу.

Саме тому, у зв`язку з вчиненням відповідачем адміністративного правопорушення, позивач отримала душевні страждання та змушена звертатися до суду щодо відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді від 03.06.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

06.08.2021 року ОСОБА_7 через канцелярію суду надала заяву, в якій просила залучити її до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 11.08.2021 року заяву ОСОБА_7 про залучення до участі у справі в якості третьої особи було залишено без задоволення.

В ході судового засідання, яке відбулось 25.10.2021 року, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила призначити в справі судово-психологічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: чи була ситуація, що пов`язана з вчиненням відповідачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 89 КУпАП, психотравмуючою для ОСОБА_1 ? чи є у підекспертної особи зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчиненням ОСОБА_4 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП? чи спричинені ОСОБА_1 страждання (моральна шкода) у зв`язку з вчиненням ОСОБА_4 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП? якщо так, то який можливий розмір становитиме компенсація за завдані страждання (моральна шкода)? Проведення експертизи просила доручити експертам Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Ухвалою суду від 25.10.2021 року клопотання позивача про призначення у справі судово-психологічної експертизи було задоволено. Призначено у справі судову психологічну експертизу, на вирішення експертів постановлено наступні питання: Чи була ситуація, що пов`язана з вчиненням відповідачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП психотравмуючою для ОСОБА_1 ? Чи є у підекспертної особи зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчиненням ОСОБА_4 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП? Чи спричинені ОСОБА_1 страждання (моральна шкода) у зв`язку з вчиненням ОСОБА_4 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП? Якщо так, то який можливий розмір становитиме компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)? Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, попереджено про кримінальну відповідальність за давання свідомо помилкового висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у відповідності зі ст.ст. 384, 385 КК України. Витрати на проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 . Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

27.01.2022 року директор Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надіслав рахунок на оплату за проведення експертизи.

17.02.2022 року в.о. директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надіслав клопотання судового експерта Шеременко Я.І. про надання можливості психологічного обстеження підекспертної особи необхідного для проведення експертизи.

29.04.2022 року в.о. директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надіслав клопотання судового експерта Вікторії Рудакової про надання додаткових матеріалів, необхідного для проведення експертизи.

26.07.2022 року Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз повернув до суду матеріали справи разом з висновком експерта №21-7144 від 29.06.2022 року.

Ухвалою суду від 01.08.2022 року було поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

24.08.2022 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, в якій позивач просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 500000 гривень.

08.09.2022 року до канцелярії суду надійшов Відзив відповідача ОСОБА_4 на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

13.09.2022 року відповідач ОСОБА_4 звернувся, до канцелярії суду з зустрічною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 70000 гривень та моральну шкоду в сумі 25000 гривень та судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

В обґрунтування свого позову зазначав, що 10.03.2021 року, в період часу з 10:00 до 11:00, всупереч волі та без дозволу і відому, невідомі особи у чорній формі, без розпізнавальних знаків, на обличчі яких були балаклави, виламавши хвіртку, проникли на територію будинку та фарбою з балонів розмалювали стіни будинку образливими словами. Оскільки дім ОСОБА_4 знаходиться під охороною фірми «Карабінер», була активована тривожна кнопка. Після приїзду охорони та співробітників поліції, вийшовши на двір будинку, ОСОБА_4 побачив розмальований фасад будинку, виламану хвіртку, пошкоджені ворота та зламані огорожі паркану. На думку позивача за зустрічним позовом, усі ці пошкодження були організовані ОСОБА_8 та групою невідомих людей, які називали себе активістами.

ОСОБА_4 стверджує, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 та активістів, йому спричинено матеріальну шкоду у вигляді розмальованого фарбою фасаду будинку, виламаної хвіртки, зламаних воріт та огорожі паркану. На відновлення було витрачено 70000 гривень. Відновити стан фасаду будинку повноцінно не вдалось та той вид будинку, який ОСОБА_4 побачив після протиправних дій завдали йому моральних та душевних страждань, зокрема: порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження спокійного знаходження в будинку. Внаслідок того, що ОСОБА_4 не може залишатися один в будинку, а у випадку коли в цьому є необхідність, вимушений відчувати страх, тривогу та погіршення настрою, що не повинно бути в його віці. Протиправні дії вплинули на моральний стан, викликають великі душевні страждання, оскільки фактично спонукають до зміни нормального життя пенсіонера. Вимушений докладати додаткових зусиль для вирішення питання щодо відшкодування шкоди, витрачав додатковий час, фізичні сили та кошти для приведення свого побуту в належний стан, який ще потребує відновленню. Недостатність власних грошових заощаджень та відсутність будь-якого відшкодування з боку ОСОБА_1 збільшує відчуття тривоги, страху щодо повноцінного відновлення житла для комфортного проживання. Позбавлений можливості реалізувати свої звички, які він міг би реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв, допитів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту моїх порушених прав. Також ці події в його віці посилюють переживання та призводять до додаткового навантаження на організм. Враховуючи присутність психологічного травмуючого фактору просив стягнути з ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 25000 гривень.

В ході судового засідання, яке відбулось 03.10.2022 року, представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви та прийняття зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Крім того, представник відповідача звернувся з клопотанням про зупинення провадження у справі до повернення ОСОБА_4 з довгострокового рейсу/відрядження на територію України.

Ухвалою суду від 03.10.2022 року поновлено ОСОБА_4 строк для подання зустрічної позовної заяви. Прийнято до провадження суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, об`єднано її з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди для подальшого сумісного розгляду. Суд ухвалив продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Надано відповідачеві за зустрічним позовом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на зустрічний позов. Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження по цивільній справі № 947/16224/21 до повернення ОСОБА_4 з довгострокового рейсу/відрядження на територію України.

19.10.2022 року ОСОБА_1 подала до канцелярії суду Відповідь на відзив та Відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

21.10.2022 року ОСОБА_1 звернулася до канцелярії суду з заявою про витребування доказів щодо перетину державного кордону України ОСОБА_4

21.10.2022 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпеченя позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, квартира загальною площею 24,1 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; - реєстраційний номер об`кта нерухомого майна 237, садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 115,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, квартира загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37, земельна ділянка площею 0,025 га для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 24.10.2022 року у задоволенні заяви позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про вжиття заходів відмовлено в повному обсязі.

07.03.2023 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпеченя позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - реєстраційний номер об`кта нерухомого майна 237, садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 115,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 10.03.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено в повному обсязі.

07.09.2023 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9 надав до суду заяву, в якій просив поновити провадження у справі 947/16224/21 у зв`язку з тим, що строки перебування ОСОБА_4 в довгостроковому рейсі закінчилися.

Ухвалою суду від 08.09.2023 року заяву представника позивача про поновлення провадження у справі було задоволено.

В подальшому, ухвалою суду від 01.11.2023 року, було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

24.11.2023 року представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_3 звернувся до канцелярії суду з клопотанням про зупинення провадження по справі.

24.11.2023 року представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_3 звернувся до канцелярії суду з клопотанням про приєднання документів до матеріалів справи.

30.11.2023 року представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_3 надіслав на електронну пошту суду клопотанням про приєднання документів до матеріалів справи, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_3 про зупинення провадження по справі відмовлено.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_3 оскаржив до Одеського апеляційного суду ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 25 жовтня 2021 року про призначення у справі судової психологічної експертизи.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15.05.2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 25 жовтня 2021 року залишено без змін.

Матеріали справи повернуті до суду 28 травня 2024 року. Справу передано судді Куриленко О.М. 29 травня 2024 року.

Ухвалою суду від 29.05.2024 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено судове засідання.

31.05.2024 року на електронну пошту суду надійшли письмові роз`яснення судового експерта Вікторії Рудакової до висновку експерта №21-7144 від 29.06.2022 року.

18.06.2024 року до канцелярії суду надійшла заява представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_3 про виклик свідків.

18.06.2024 року до канцелярії суду від представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

21.06.2024 року до канцелярії суду від представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи висновку фахівця №5 від 18.06.2024 року.

21.06.2024 року до канцелярії суду від представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 надійшло клопотання про виклик в судове засідання експерта ОСОБА_10 , яка проводила судову психологічну експертизу в рамках цієї справи.

Ухвалою суду від 24.06.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 про призначення судової почеркознавчої експертизи та виклик експерта по цивільній справі відмовлено.

01.07.2024 року до канцелярії суду від представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи копії заяви про скоєння злочину від 28.06.2024 року та копії довідки №37 від 13.03.2024 року.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судовому засіданні, призначеному на 17.07.2024 року, позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, первісний позов просили задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні первісного позову, зустрічний позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області знаходилось кримінальне провадження №0000031 від 09.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. В ході досудового слідства встановлено, що 08.03.2021 року до ЧЧ ВП №2 надійшла заява ОСОБА_11 про те, що його сусід, за адресою: АДРЕСА_4 жорстоко поводиться з тваринами.

В якості потерпілої допитано позивача ОСОБА_1 , що підтверджується Протоколом допиту потерпілого від 10.03.2021 року. ОСОБА_1 , зокрема, пояснила, що 08.03.2021 року, ОСОБА_11 повідомив, що бачив як сусід зловив їх кота « ОСОБА_5 », притис до землі та душить. Позивач, з матір`ю та хлопцем вибігли на вулицю, почали кричати та благати сусіда віддати їм кота, сусід за задні лапи витягнув кота з сміттєвого пакету синього кольору, однак ознак життя кіт не виявляв. Зі слід позивача, сусід сказав, що він знаходиться у себе в домоволодінні та може робити, що захоче, поклав кота знову в пакет та зайшов в будинок зі зворотної сторони (Т.1, а.с. 123-126).

В якості свідків були допитані ОСОБА_12 (Протокол допиту свідка від 10.03.2021 року), ОСОБА_11 (Протокол допиту свідка від 12.03.2021 року) та ОСОБА_13 (Протокол допиту свідка від 10.03.2021 року), які підтвердили обставини смерті домашньої тварини, зазначені позивачем ОСОБА_1 (Т.1, а.с. 118-122, а.с. 127-136).

Згідно Протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 19.03.2021 року, її чоловік побачив у вікно кота і, з метою попередження алергічної реакції дружини, вийшов на вулицю та намагався вигнати кота з подвір`я. Свідок зробила чоловіку зауваження, щоб він не чіпав кота. Через деякий час, ОСОБА_7 побачила на правій руці чоловіка укус і ОСОБА_4 повідомив, що його укусив кіт. Зі слів чоловіка, свідок дізналася, що кота він прибрав з їхньої території та перекинув через паркан. Потім прийшли сусіди, які стали вимагати повернути кота (Т.1, а.с. 137-141).

На оптичному носії, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано факт правопорушення, вчиненого відповідачем ОСОБА_4 (Т.1, а.с. 144).

Постановою дізнавача сектору ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Король І.В. від 30.03.2021 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України закрито на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку. Копію постанови направлено начальнику ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності (Т.1, а.с. 114-117).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №144912 від 01.04.2021 року, 08.03.2021 року, приблизно о 16.40 год. в АДРЕСА_5 ОСОБА_4 жорстоко поводився з твариною, а саме котом, якому наніс удар об стовпчик та помістив до поліетиленового пакету.

ОСОБА_4 при розгляді справи факт вчинення ним правопорушення визнав, викладене в протоколі підтвердив.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.04.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 89 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 3400 гривень (Т.1, а.с. 109).

Як вбачається з довідок ветеринарної клініки «На офіцерській» власником кота на ім`я « ОСОБА_5 », подори метис, є позивач ОСОБА_1 (Т.1, а.с. 100-113).

Згідно висновку експерта №21-7144 судово-психологічної експертизи від 29.06.2022 року, ситуація, що пов`язана зі спричиненням ОСОБА_4 смерті домашньому улюбленцю ОСОБА_1 є психотравмувальною для неї. У ОСОБА_1 є зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які негативно впливають на активне соціальне функціонування її як особистості й виникли через ситуацію, що досліджується за справою (спричинення ОСОБА_4 смерті її домашньому улюбленцю в особливо жорстокий спосіб та неможливістю провести обряд поховання тварини, що є певним засобом прощання з важливим для особистості суб`єктом). ОСОБА_1 завдані страждання (моральна шкода) у зв`язку зі спричиненням ОСОБА_4 смерті її домашньому улюбленцю. Орієнтовний розмір грошового еквіваленту моральних страждань, спричинених ОСОБА_1 складає 500000 гривень (Т.1, а.с. 148-167).

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі.

Отже, кіт є майном, об`єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І, як власнику речі (кота), згідно зі ст.317 ЦК України лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд приймає до уваги, доводи позивача, що вона зазнала душевних страждань, перенесла емоційні, фізичні, психічні страждання, переживала безсоння, втрата домашньої тварини стала дуже важкою втратою для позивача.

Враховуючи обставини справи, суд погоджується з тим, що внаслідок події, яка відбулася, позивачу була спричинена моральна шкода, якої вона зазнала у зв`язку зі смертю тварини, вимушеними змінами в організації свого життя, спрямованими на подолання наслідків події, стресової ситуації, яку вона переживає і наданий час.

Суд звертає увагу, що, в ході розгляду справи, відповідач не визнав, що позивачу була спричинена будь-яка моральна шкода. В ході судового засідання, що відбулося 17.07.2024 року, позивач ОСОБА_1 повідомила, що до теперішнього часу жодних пропозицій від відповідача щодо відшкодування моральної шкоди та вирішення спору мирним шляхом не надходило.

Згідно висновку експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №21-7144 судово-психологічної експертизи від 29.06.2022 року, орієнтовний розмір грошового еквіваленту моральних страждань, спричинених ОСОБА_1 складає 500000 гривень..

Вирішуючи спір по суті, не приймає до уваги наданий представником відповідача висновок фахівця ОСОБА_14 щодо наукової оцінки Висновку експерта №21-7144 судово-психологічної експертизи від 29.06.2022 року, з огляду на наступне.

На відміну від експерта, фахівець не проводив дослідження доказів і не формулював висновки, а лише висловив судження з питань, поставлених представником відповідача. Отримавши від спеціаліста консультацію щодо правильності обраного у висновку експерта методичного шляху, сторона відповідача мала право продовжити оціночне вивчення цього доказу шляхом застосування спеціальних знань при призначенні наступної (додаткової чи повторної) експертизи. Суд звертає увагу, що з клопотаннями про призначення додаткової або повторної судової психологічної експертизи відповідач не звертався, а клопотання про виклик судового експерта у судове засідання було заявлено з пропуском процесуального строку, враховуючи, що підготовче судове засідання було закрито ще 01.11.2023 року.

31.05.2024 року до канцелярії суду надійшов лист директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз разом з письмовими роз`ясненнями (уточненнями) експерта до висновку №21-7144 судово-психологічної експертизи від 29.06.2022 року. Водночас, відповідні уточнення не змінюють загальний зміст експертизи, не суперечать отриманим результатам стосовно наявності негативних змін у різних сферах життєдіяльності підекспертної, які виникли внаслідок психотравмуючої події, наявності у неї психологічних страждань та встановленої орієнтовної суми їх компенсації, тобто у частині питання №4 наданий висновок експерта є незмінним.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих смертю тварини, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і вважає, що сума в розмірі 500000 гривень є достатньою, адекватною та необхідною компенсацією за таку шкоду.

Отже, первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню, так як відповідач не спростував доводи позивача за первісним позовом, зменшити суму спричиненої шкоди не просив.

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 зазначає, що 10.03.2021 року, в період часу з 10:00 до 11:00, всупереч волі та без дозволу і відому, невідомі особи у чорній формі, без розпізнавальних знаків, на обличчі яких були балаклави, виламавши хвіртку, проникли на територію будинку та фарбою з балонів розмалювали стіни будинку образливими словами. Оскільки дім ОСОБА_4 знаходиться під охороною фірми «Карабінер», була активована тривожна кнопка. Після приїзду охорони та співробітників поліції, вийшовши на двір будинку, ОСОБА_4 побачив розмальований фасад будинку, виламану хвіртку, пошкоджені ворота та зламані огорожі паркану. На думку позивача за зустрічним позовом, усі ці пошкодження були організовані ОСОБА_8 та групою невідомих людей, які називали себе активістами. ОСОБА_4 стверджує, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 та активістів, йому спричинено матеріальну шкоду у вигляді розмальованого фарбою фасаду будинку, виламаної хвіртки, зламаних воріт та огорожі паркану. На відновлення було витрачено 70000 гривень. Відновити стан фасаду будинку повноцінно не вдалось та той вид будинку, який ОСОБА_4 побачив після протиправних дій завдали йому моральних та душевних страждань, зокрема: порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження спокійного знаходження в будинку. Внаслідок того, що ОСОБА_4 не може залишатися один в будинку, а у випадку коли в цьому є необхідність, вимушений відчувати страх, тривогу та погіршення настрою, що не повинно бути в його віці. Протиправні дії вплинули на моральний стан, викликають великі душевні страждання, оскільки фактично спонукають до зміни нормального життя пенсіонера. Вимушений докладати додаткових зусиль для вирішення питання щодо відшкодування шкоди, витрачав додатковий час, фізичні сили та кошти для приведення свого побуту в належний стан, який ще потребує відновленню. Недостатність власних грошових заощаджень та відсутність будь-якого відшкодування з боку ОСОБА_1 збільшує відчуття тривоги, страху щодо повноцінного відновлення житла для комфортного проживання. Позбавлений можливості реалізувати свої звички, які він міг би реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв, допитів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту моїх порушених прав. Також ці події в його віці посилюють переживання та призводять до додаткового навантаження на організм. Враховуючи присутність психологічного травмуючого фактору просив стягнути з ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 25000 гривень.

На підтвердження обставин, зазначених у зустрічному позові, відповідачем надано фотографії, на яких не видно облич людей у чорному одязі та масках (Т.1, а.с. 208-212). Також відповідачем надано Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000035, в якому зазначено, що 10.03.2021 року надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа проникла до його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (Т.1, а.с. 195).

Суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами факт того, що невстановлена особа, яка проникла до домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , - це ОСОБА_1 та саме вона спричинила позивачеві за зустрічним позовомматеріальну та моральну шкоду, яку він просить відшкодувати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала щодо своєї причетності до цих подій. Вина ОСОБА_1 не встановлена.

Деліктна відповідальність, за загальним правилом, настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Суд звертає увагу на те, що позивач за зустрічним позовом не долучив жодних документів на підтвердження матеріальної шкоди 70000 гривень.

Для стягнення моральної шкоди повинно бути доведено позивачем як факт наявності моральної шкоди так і протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Крім того, судом встановлено, що позивачем не доведено будь-якими доказами обставини, викладені у позові, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

На підставі викладеного, дослідивши встановлені фактичні обставини, належні та допустимі докази, суд доходить висновку, що позивачем за зустрічним позовом не доведено позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача, у зв`язку з чим позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 4, 10, 12, 19, 81, 258-260, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , моральну шкоду у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 5000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати за проведення експертизи у розмірі 12355,92 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст рішення складено 22.07.2024 року.