УХВАЛА

23 липня 2024 року

м. Київ

справа № 766/95/23

провадження № 61-6278ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2023 року, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2023 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про стягнення боргу, зобов`язання вчинити певні дії, виплату сум індексації заробітної плати та компенсацію витрат, скасування наказу про звільнення, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», у якому просив:

- стягнути з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на користь ОСОБА_1 борг, що складав:

у період з 01 листопада 2013 року по 01 січня 2017 рік - 37 959,96 грн (тридцять сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять грн.);

у період з 01 січня 2017 року по 04 вересня 2018 рік - 226 775,18 грн (двісті двадцять шість тисяч сімсот сімдесят п`ять грн);

- зобов`язати Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» виплатити борг;

- розрахувати та виплатити суми індексації заробітної плати, компенсації втрат частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати, та перерахувати на рахунок ОСОБА_1 боргу: у період з 01 листопада 2013 року по 01 січня 2017 рік у період з 01 січня 2017 року по 04 вересня 2018 рік;

- скасувати дію наказу № 65-к від 04 вересня 2018 року «Про звільнення» та поновити на роботі незаконно звільненого ОСОБА_1 викладачем філії «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс»;

- стягнути з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на користь ОСОБА_1 заборгованість заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, борг, що складав:

у період з 04 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року - 17 316 грн (сімнадцять тисяч триста шістнадцять гривень)

у період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 58 227 грн (п`ятдесят вісім тисяч двісті двадцять сім гривень);

у період з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року - 43 934 грн (сорок три тисячі дев`ятсот тридцять чотири гривні);

у період з 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року - 23 255 грн (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят п`ять гривень);

у період з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2021 року - 76 744 грн (сімдесят шість тисяч сімсот сорок чотири гривні);

у період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року - 7 558 грн. (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень);

у період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2022 року - 58 023 грн (п`ятдесят вісім тисяч двадцять три гривні);

у період з 01 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року - 23 372 грн (двадцять три тисячі триста сімдесят дві гривні);

у період з 01 січня 2023 року по 31 травня 2023 року - 38 953 грн (тридцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят три гривні);

- зобов`язати Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» виплатити борг, що складав:

у період з 04 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року - 17 316 грн (сімнадцять тисяч триста шістнадцять гривні);

у період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 58 227 грн (п`ятдесят вісім тисяч двісті двадцять сім гривень);

у період з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року - 43 934 грн (сорок три тисячі дев`ятсот тридцять чотири гривні);

у період з 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року - 23 255 грн. (двадцять тисячі двісті п`ятдесят п`ять гривень);

у період з 01 вересня 2021 року по 30 листопада 2021 року - 76 744 грн (сімдесят шість тисяч сімсот сорок чотири гривні);

у період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року - 7 558 грн (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень);

у період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2022 року - 58 023 грн (п`ятдесят вісім тисяч двадцять три гривні);

у період з 01 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року - 23 372 грн (двадцять три тисячі триста сімдесят дві гривні);

у період з 01 січня 2023 року по 31 травня 2023 року - 38 953 грн (тридцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят три гривні) та перерахувати на рахунок ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» розрахувати та виплатити суми індексації заробітної плати та компенсації втрат частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати, та перерахувати на рахунок ОСОБА_1 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» стягнення боргу, зобов`язання вчинити певні дії, виплату сум індексації заробітної плати, та компенсацію витрат, скасування наказу про звільнення, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2023 року задоволено частково. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2023 року в частині позовних вимог про: - зобов`язання Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» виплатити борг ( 01 листопада 2013 року - 04 вересня 2018 року);

- розрахування та виплату суми індексації заробітної плати, компенсації втрат частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати, та перерахувати на рахунок ОСОБА_1 боргу: у період з 01 листопада 2013 року по 01 січня 2017 рік у період з 01 січня 2017 року по 04 вересня 2018 рік;

- скасування дії наказу № 65-к від 04 вересня 2018 року «Про звільнення» та поновлення на роботі незаконно звільненого ОСОБА_1 викладачем філії «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс»;

- зобов`язання Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» розрахувати та виплатити суми індексації заробітної плати та компенсації втрат частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати, та перерахувати на рахунок ОСОБА_1 скасовано, провадження в справі в частині наведених позовних вимог закрито.

Це ж рішення суду в частині інших позовних вимог змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2023 року залишено без задоволення. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2023 року залишено без змін.

ОСОБА_1 19 червня 2024 року через підсистему «Електроний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2023 року, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2023 року та постановуХерсонського апеляційного суду від 22 травня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.

У липні 2024 року на виконання ухвали Верховного Суду від 24 червня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електроний суд» подав уточнену касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд.

Уточнена касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та суди не дослідили зібрані у справі докази.

Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Тлумачення вказаних норм ЦПК України дозволяє зробити висновок, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Посилання скаржника на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження вимагає обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. Оскільки в уточненій касаційній скарзі не наведено обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу, немає підстав вважати, що вимоги закону щодо змісту касаційної скарги в частині зазначення обґрунтування підстав касаційного оскарження усунуті.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).

Аналіз уточненої касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не наводить передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судових рішень. Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права без обґрунтування випадків (випадку), передбачених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження. Тому ОСОБА_1 не виконала вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, і згідно пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2023 року, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2023 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2024 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар