Справа № 274/3554/24 Провадження № 2-о/0274/107/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.24 р.м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суду Житомирської області у складі судді - Корбута В.В. (головуючого), присяжних Катинської А.В., Кравчук А.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Гунчак Т.М.,

розглянувши у порядку окремого провадження цивільну справу за заявоюОСОБА_1 ,
про усиновлення ОСОБА_2 ,
заінтересовані особи:1) ОСОБА_3 , 2) Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області, представником якого є ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з заявою, у якій просить оголосити його усиновлючвачем ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , записати його батьком дитини, змінити прізвище та по батькові дитини на ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , і внести ці зміни актового запису про народження дитини.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 з 10.07.2021 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , остання є матір`ю дитини - ОСОБА_2 , який від народження рідного батька не знав і не бачив, відомості про його батька записані на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 також мають спільну дитину - ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони усі проживають разом як одна сім`я, ОСОБА_1 піклується про ОСОБА_2 , останній ставиться до нього як до рідного батька. ОСОБА_3 не заперечує щодо усиновлення ОСОБА_2 ОСОБА_1 , останній є військовослужбовцем, матеріально забезпечений, є здоровим, раніше не судимий, усиновлення ним дитини відповідатиме її інтересам.

ОСОБА_3 не заперечила проти задоволення заяви.

Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області, надав висновок від 17.04.2024 р. про доцільність усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України ОСОБА_1 (далі - Висновок від 17.04.2024 р.), у якому вважає, що таке усиновлення є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Розглядаючи заяву, Суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).

Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердичеві Житомирської області (актовий запис № 78 від 02.02.2012 р. зроблений Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області), його батьками є (записані) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.02.2012 р..

Таким чином ОСОБА_2 може бути усиновленими.

ОСОБА_9 10.07.2021 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.07.2021 р.

Статтею 211 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується.

Статтею 212 Сімейного кодексу України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які:

1) обмежені у дієздатності;

2) визнані недієздатними;

3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини;

5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;

6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами;

7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу);

8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;

9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини;

10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів;

11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду;

12) є особами без громадянства;

13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Судом при розгляді справи не виявлено обставин, які б у відповідності до вказаних вище положень статей 211 та 212 Сімейного кодексу України забороняли (перешкоджали) ОСОБА_1 бути усиновлювачем ОСОБА_2 .

При цьому Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що підтверджується його паспортом громадянина України від 06.06.2028 р., тобто він не молодше двадцяти одного року та старше за дитину, яку бажає усиновити, більше як на п`ятнадцять років.

ОСОБА_1 з 10.07.2021 р. перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 , ОСОБА_1 має постійне місце проживання, у якому проживає разом з дружиною та дітьми - ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , де створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей, ОСОБА_1 є військовослужбовцем і проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , де отримує регулярний та стабільний дохід, за станом здоров`я може бути опікуном, на території України станом на 01.03.2024 р. до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується, свідоцтвом про шлюб від 10.07.2021 р., актом обстеження умов проживання від 09.04.2024 р., відомостями від 16.03.2024 р. з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період 1 кварталу 2023 р. по 4 квартал 2023 р., висновком про стан здоров`я особи від 09.02.2024 р., витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", Висновком від 17.04.2024 р.

Таким чином ОСОБА_1 може бути усиновлювачем ОСОБА_2 .

Відповідно до статей 217 та 220 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони:

1) невідомі;

2) визнані безвісно відсутніми;

3) визнані недієздатними;

4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється;

5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу.

Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її.

ОСОБА_3 , яка, як було встановлено раніше, є дружиною ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_2 , надала письмову згоду на усиновлення дитини ОСОБА_1 , що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою від 31.01.2024 р.

Запис про батька дитини - ОСОБА_2 , у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу, що підтверджується Витягом від 12.08.2021 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Таким чином вимоги щодо згоди подружжя та батьків дитини на усиновлення останньої дотримані.

Статтею 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

ОСОБА_2 у зв`язку зі станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення, про що зазначено у Висновку від 17.04.2024 р. з посиланням на довідку від 26.02.2024 р., видану лікарем Глушковим Д.Д.

Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема:

1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини;

2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину;

3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення;

4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною;

5) особу дитини та стан її здоров`я;

6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Як зазначалось вище, орган опіки та піклування - Бердичівська районна військова адміністрація Житомирської області, надав Висновок від 17.04.2024 р., у якому вважає, що усиновлення ОСОБА_1 ОСОБА_2 є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Суд, зважаючи на наявні матеріали справи та встановлені вище обставини, погоджується з вказаним висновком.

Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що ОСОБА_1 здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини - ОСОБА_2 , а тому його заява в частині вимоги про оголошення його усиновлювачем цієї дитини підлягає задоволенню.

Статтею 229 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Як вбачається з Висновку від 17.04.2024 р., ОСОБА_2 за станом здоров`я не досяг рівня розвитку, що може висловити свою згоду на запис його батьком ОСОБА_1 у Книзі реєстрації народжень, а тому його згода на це не потрібна, при цьому Суд вважає, що такий запис відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно статті 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.

Оскільки ОСОБА_1 записується батьком дитини, а матір`ю дитини є його дружина, то змінюється прізвище та по батькові дитини.

Зважаючи на вказане, Суд задовольняє заяву ОСОБА_1 в частині вимоги про запис його у Книзі реєстрації народжень батьком дитини та зміни прізвища та по батькові дитини.

Керуючись статтями 258, 259, 263 - 265, 293, 294, 310 - 314 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області (Житомирська область, м. Бердичів, пл. Центральна, 1, ), задовольнити

2. Оголосити ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, усиновлювачем дитини: ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Записати ОСОБА_1 батьком дитини - ОСОБА_2 , та внести ці зміни до актового запису про народження № 78 від 02.02.2012 р., зробленого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області.

4. Змінити прізвище дитини - ОСОБА_2 , на ІНФОРМАЦІЯ_4, та внести ці зміни до актового запису про народження № 78 від 02.02.2012 р., зробленого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області.

5. Змінити по батькові дитини - ОСОБА_2 , на ІНФОРМАЦІЯ_4 , та внести ці зміни до актового запису про народження № 78 від 02.02.2012 р., зробленого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськраойнного управління юстиції Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя (головуючий) В.В. Корбут

Присяжні: А.В. Катинська

А.В. Кравчук