Провадження 2-о/127/526/24
У Х В А Л А

23 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., отримавши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

18.07.2024 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент соціальної політики Управління соціального захисту населення (Правобережне) Вінницької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, згідно якої заявник просив:

- встановити факт відсутності проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із його дружиною - ОСОБА_2 з квітня 2022 року по теперішній час.

Мотивував вимоги тим, що 14.09.1996 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, проте після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України і після зміни місця проживання з м. Слов`янськ Донецької області на м. Вінницю шлюбні відносини між чоловіком і дружиною погіршились, в зв`язку з чим з квітня 2022 року вони проживають окремо, про що також вказано у довідках про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. У 2024 році ОСОБА_1 було оформлене надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі матері - ОСОБА_3 , однак рішенням Департаменту соціальної політики УСЗН (Правобережне) Вінницької міської ради від 23.05.2024 року заявнику відмовлено у призначенні компенсації за надання таких послуг. У рішенні вказано, що сукупний дохід сім`ї перевищує прожитковий мінімум у розрахунку на одну особу, при цьому вказано, що до сукупного доходу включено дохід дружини заявника, з якою він не проживає однією сім`єю більше двох років.

Таким чином, заявник вважає, що фактично ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не становлять однієї сім`ї, тому доходи дружини не повинні враховуватися для визначення сукупного середньомісячного доходу сім`ї.

Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Так, Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Особисті немайнові права та обов`язки подружжя регулюються главою 6 СК України, припинення шлюбу - главою 11 СК України.

Крім того, ст. 119 СК України визначено, що за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Вирішуючи питання про відкриття окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1 і враховуючи обставини, викладені заявником та надані матеріали справи, суд дійшов висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою у вирішенні цієї справи, але не залучена заявником до її розгляду, наявний спір про право і встановлення факту безпосередньо впливає на права та обов`язки жінки і чоловіка як подружжя у сімейних відносинах, шлюбі і сім`ї.

Відповідні спори щодо окремого режиму окремого проживання вирішуються (за позовом одного з подружжя) в позовному провадженні або в окремому провадженні (за спільною заявою подружжя ч. 3 ст. 293 ЦПК України).

Враховуючи наведені обставини і норми закону, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 315 ЦПК України,

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 24 липня 2024 року.

Суддя: