18.07.2024 Справа № 756/5541/24
Унікальний номер 756/5541/24
Провадження номер 2-н/756/521/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

18 липня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Житлобуд-1» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

29 квітня 2024 року ТОВ «Сервіс Житлобуд-1» звернулось до суду зі заявою про видачу судового наказу, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті послуг з управління будинком за період з 01 червня 2022 року по 30 квітня 2024 року у сумі 21132,10 грн, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 302,80 грн.

Вивчивши подану заяву, суддя дійшла висновку, про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

При цьому суд зазначає, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч.3 ст.19 ЦПК України).

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Таким чином, наказне провадження є спрощеним у порівнянні з позовним, альтернативним йому провадженням у суді першої інстанції, і заснованим на письмових доказах. Наказне провадження є специфічною формою захисту прав кредитора за допомогою письмових доказів проти сторони боржника, яка не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання. У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст. 163 ЦПК України.

З огляду на наведені правові норми, в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі, судовий наказ видається без судового розгляду, без виклику боржника та стягувача у судове засідання, без заслуховування їх пояснень. При цьому змагання сторін у межах гласного вирішення справи, у ході якого сторони наводять доводи, покликані підтвердити їх правоту, спростувати аргументи протилежної сторони, відсутні. Наказ суду ґрунтується на поданих заявником документах, на повідомлених ним доводах, покликаних переконати суд у тому, що підстави для звернення до суду з позовом відсутні у зв`язку з безспірністю вимог.

Як вбачається зі змісту заяви ТОВ «Сервіс Житлобуд-1» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті послуг з управління будинком за період з 01 червня 2022 року по 30 квітня 2024 року у сумі 21132,10 грн. В обгрунтування заявлених вимог покликається на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Однак, згідно долученої до матеріалів справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 374963462 від 18 квітня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 належала 1/10 квартири АДРЕСА_1 , 9/10 квартири належить ОСОБА_2 . При цьому 10 квітня 2015 року на підставі договору дарування № 877 ОСОБА_2 набула права власності на 1/10 квартири АДРЕСА_1 .

Відтак відсутні докази того, що ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг чи співвласником житла, за яким надаються такі послуги, неможливо встановити правомірність виникнення права вимоги ТОВ «Сервіс Житлобуд-1» про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальни хпослуг.

Таким чином у даному випадку наявні обставин, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суддя вважає за необхідне відмовити стягувачеві у видачі судового наказу.

Згідно з положеннями п.3 ч. 1 ст. 165 КПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відтак, суд приходить до висновку, щоіз заяви про видачу судового наказу та доданих до неїдокументів не вбачається безспірність вимог, а тому суд приходить до висновку у необхідності відмовити у видачі судового наказу.

В силу ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У раз іпред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставівикладеного, керуючисьст.ст. 162, 165, 166, 167, 258-260, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою овариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Житлобуд-1» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня їїскладення.

Суддя І.С. Шролик