Справа № 757/311/21-ц
Головуючий у суді першої інстанції: Хайнацький Є.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Коцюби Олексія Вікторовича, подану в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року, ухвалене у складі судді Хайнацького Є.С., у цивільній справі № 757/311/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон», про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, які знаходяться на депозитному рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа: ТОВ «ФК «Фінілон», про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, які знаходяться на депозитному рахунку. Зазначав, що 18 червня 2012 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір № SAMDN1123 вклад «Стандарт, 12 мес.», за умовами якого йому було відкрито рахунок № НОМЕР_1 , на який ним було внесено грошовий вклад у розмірі 15 000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією № 25 від 18 червня 2012 року. Процентна ставка за цим договором становить 8,5 % річних. У подальшому ним здійснювалось поповнення вказаного депозитного рахунку на загальну суму 39 073,15 доларів США, що підтверджується довідкою № 16707553 від 20 травня 2014 року. 23 листопада 2020 року він направив до АТ КБ «ПриватБанк» заяву про повернення грошових коштів, яка вручена адресату 26 листопада 2020 року, проте залишена відповідачем без відповіді. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь збитки по депозитному договору на загальну суму тіла депозиту за договором № SAMDN1123 вклад «Стандарт, 12 мес.» в розмірі 39 073,15 доларів США; суму нарахованих процентів у розмірі 22 165,72 доларів США; заподіяних штрафних санкцій на загальну суму 12 186 770,90 грн., з яких: пеня становить 11 971 477,10 грн., 3 % річних - 215 293,80 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу за договором № SAMDN1123 Вклад «Стандарт, 12 мес.» від 18 червня 2012 року в розмірі 39 073,15 долари США; проценти на суму вкладу в розмірі 21 701,67 долар США; три проценти річних в розмірі 67,44 доларів США; пеню в розмірі 19 968,25 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в розмірі 1 426,70 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, адвокат Коцюба О.В., який діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.Зазначає, що АТ КБ «ПриватБанк» є неналежним відповідачем у справі, а відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. Вказує, що належним відповідачем у справі є ТОВ «ФК «Фінілон». Так з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що розміщення банком повідомлення від 30 січня 2015 року на офіційному сайті банку з встановленням строку для клієнтів до 15 лютого 2015 року для подання письмових заперечень (незгоди) щодо переведення боргу (грошових коштів відповідного клієнта/кредитора) на рахунки ТОВ «ФК «Фінілон» було правомірною дією банку, а отримання банком таким шляхом «мовчазної» згоди від кредиторів було підтвердженням їх відношення до такого правочину, що був укладений 17 листопада 2014 року.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18 червня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № SAMDN1123 Вклад «Стандарт, 12 мес.», відповідно до умов якого останньому було відкрито рахунок № НОМЕР_1 , на який ним було внесено грошовий вклад у розмірі 15 000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією № 25 від 18 червня 2012 року, на строк 366 днів до 18 червня 2013 року включно, а ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язалося виплатити вкладникові суму вкладу та проценти за процентною ставкою 8,5 % річних.

За умовами п. 6 вказаного договору у разі, якщо по закінченню строку вкладу вкладник не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, вказаний у п. 1 договору. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта до банку.

За умовами п. 7 вказаного договору сторони мають право достроково розірвати цей договір, повідомивши один одного за два банківських дні до дати розірвання договору.

У подальшому ОСОБА_1 поповнював свій депозитний рахунок та згідно з копією довідки АТ КБ «Приватбанк» № 16707553 від 20 травня 2014 року на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 знаходиться сума коштів у розмірі 39 073,15 доларів США.

24 листопада 2020 року ОСОБА_1 направив до АТ КБ «Приватбанк» заяву в якій просив розірвати договір №SAMDN1123 Вклад «Стандарт, 12 мес.» та видати вклад та нараховані відсотки.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовуОСОБА_1 та стягнув з відповідача на користь позивача суму вкладу за договором № SAMDN1123 Вклад «Стандарт, 12 мес.» від 18 червня 2012 року в розмірі 39 073,15 долари США, проценти на суму вкладу в розмірі 21 701,67 долар США, три проценти річних в розмірі 67,44 доларів США, пеню в розмірі 19 968,25 грн.

Рішення суду першої інстанції не оскаржене сторонами в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , в задоволенні яких було відмовлено. А тому, колегія суддів з урахуванням меж апеляційного розгляду, встановлених ст. 367 ЦПК України, не переглядає правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом лише в частині вирішення позовних вимог, які були ним задоволені.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Частиною першою ст. 1058 ЦК України визначається, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частина перша статті 1061 ЦК України визначає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно з ч.1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 24 листопада 2020 року звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про розірвання договору банківського вкладу та повернення коштів.

Оскільки ОСОБА_1 реалізував своє право на повернення вкладів, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення із АТ КБ «ПриватБанк» суми вкладу, процентів за вкладом та штрафних санкцій.

Водночас, оскаржуючи рішення суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» так і не навів доводів на спростування по суті висновків суду першої інстанції про стягнення відповідних сум.

При цьому, доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» про те, що належним відповідачем у даній справі є ТОВ «ФК «Фінілон», на яке банком було переведено борг згідно умов договору про переведення боргу від 17 листопада 2014 року, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Матеріали справи згоди ОСОБА_1 на заміну боржника АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «ФК «Фінілон» не містять, в зв`язку з чим доводи банку про те, що він не є стороною за договором банківського вкладу, укладеним між ним та позивачем, та не несе перед ним відповідальності, є необґрунтованими та безпідставними.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 757/34314/18-ц та від 23 листопада 2022 року у справі № 757/8242/20.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відтак, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам заявника належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе судове рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Коцюби Олексія Вікторовича, подану в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 24 липня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді