Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2145/24
Провадження №: 2/332/1599/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2024 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Марченко Н.В.,
при секретарі судового засідання - Петракей Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги,-
Позов обґрунтовано тим, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення ЗМР перебуває особова справа ОСОБА_1 , як отримувача державних соціальних допомоги малозабезпеченим сім`ям та одиноким матерям, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
01.10.2019 ОСОБА_1 звернулася до Департаменту за призначенням державної допомоги на дітей одиноким матерям. На підставі заяви від 01.10.2019 останній призначено допомогу на дітей одиноким матерям з 01.10.2019 по 31.03.2020. Після закінчення строку призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям, виплату було продовжено на період карантину без звернення заявниці, відповідно до п. 1 постанови КМУ від 08.04.2020 №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» з 01.04.2020 по 31.07.2020 у сумі 1779,00 грн.
12.10.2020 ОСОБА_1 надала пакет документів для підтвердження права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям.
13.10.2020 ОСОБА_1 надала пакет документів для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної допомоги на дітей одиноким матерям.
Ставивши підписи у заяві та декларації, Відповідач ознайомлювалась з попередженням про відмову в призначенні або припиненні виплати державної соціальної допомоги в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан.
Згідно п. 46 Порядку 1751 особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи соціального захисту населення.
Рішенням від 26.10.2020 ОСОБА_1 відмовлено у праві на продовження виплати допомоги одиноким матерям з 01.07.2020 і призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01.10.2020 по 31.03.2021 у сумі 4200,35 грн.

Розпорядженням на перерахунок державної соціальної допомоги сума виплати з 01.12.2020 збільшена до 4399,30 грн. на місяць, а з 01.01.2021 4626,30 грн. на місяць.

19.04.2021 ОСОБА_1 надала новий пакет документів для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної допомоги на дітей одиноким матерям. В доданій до заяви декларації Відповідачем зазначено отримання у звітному періоді доходу від роздрібної торгівлі.

На підставі отриманої інформації і проведеної перевірки встановлено, що інформація, яка надана ОСОБА_1 для підтвердження права на отримання державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на підставі заяв від 12.10.2020 та 13.10.2020 є неповною та недостовірною. В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги не зазначено, що заявниця з 01.01.2019 є ФОП, а з 01.11.2019 ФОП І групи.

Внаслідок цього, протягом періоду з 01.04.2020 по 30.06.2020 заявниці надміру виплачені кошти по державній допомозі на дітей одиноким матерям у розмірі 4140,66 грн., а в період з 01.10.2020 по 31.03.2021 надміру виплачені кошти по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям у розмірі 26678,90 грн.

09.09.2021 за вих. №01-15/958, 01-15/959 Відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплаченої кошти. Однак станом, на момент подання позовної заяви, належна до повернення сума заборгованості, яка становить 30819,56 грн. повернута не була.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.05. позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.05 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Про дату, час і місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та розміщенням офіційного оголошення на сайті суду, яке було опубліковане на офіційному веб-сайті судової влади 20.06.2024, заяв чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надала.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Відповідачка ОСОБА_1 01.10.2019 звернулася до УПСЗН ЗМР по Заводському району для оформлення державної соціальної допомоги одиноким матерям і з вказаної дати перебувала на обліку в управлінні.

Нею було заповнено «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», а також «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», в якій зазначила, що у період з 01.04.2019 по 30.09.2019 (розрахунковий період для призначення допомоги) не мала доходів.

На підставі заяви від 01.10.2019 останній призначено допомогу на дітей одиноким матерям з 01.10.2019 по 31.03.2020 у розмірі 1699,00 грн. щомісячно.

Після закінчення строку призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям, виплату було продовжено на період карантину без звернення заявниці, відповідно до п. 1 постанови КМУ від 08.04.2020 №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» з 01.04.2020 по 31.07.2020 у сумі 1779,00 грн. щомісячно.

12.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до УПСЗН ЗМР по Заводському району для оформлення державної соціальної допомоги одиноким матерям і з вказаної дати перебувала на обліку в управлінні.

Нею було заповнено «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», а також «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», в якій зазначила, що у період з 01.10.2019 по 30.03.2020 (розрахунковий період для призначення допомоги) не мала доходів.

13.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до УПСЗН ЗМР по Заводському району для оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної допомоги на дітей одиноким матерям.

Нею було заповнено «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», а також «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», в якій зазначила, що у період з 01.11.2020 по 31.04.2020 (розрахунковий період для призначення допомоги) не мала доходів.

Рішенням від 26.10.2020 ОСОБА_1 відмовлено у праві на продовження виплати допомоги одиноким матерям з 01.07.2020 і призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01.10.2020 по 31.03.2021 у сумі 4200,35 грн.

Розпорядженням на перерахунок державної соціальної допомоги сума виплати з 01.12.2020 збільшена до 4399,30 грн. на місяць, а з 01.01.2021 4626,30 грн. на місяць.

19.04.2021 ОСОБА_1 надала новий пакет документів для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної допомоги на дітей одиноким матерям. В доданій до заяви декларації Відповідачем зазначено отримання у звітному періоді доходу від роздрібної торгівлі.

Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 з 01.01.2019 взята на облік як фізична особа-підприємець , з 01.11.2019 переведена на 1 групу оподаткування.

На підставі отриманої інформації і проведеної перевірки Департаментом встановлено, що інформація, яка надана ОСОБА_1 для підтвердження права на отримання державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на підставі заяв від 12.10.2020 та 13.10.2020 є неповною та недостовірною. В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги не зазначено, що заявниця з 01.01.2019 є ФОП, а з 01.11.2019 ФОП І групи.

За положеннями ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.1-3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

При цьому, за вимогами ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Суд звертає увагу, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За нормою ч.5 ст.12, ст.13 ЦК України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ч.3 ст.26 ЦК України фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом.

За положеннями ст.1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про, зокрема, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Виключення, визначені ст.1215 ЦК України, на правовідносини, що виникли між сторонами у справі, не застосовуються, оскільки переплата у виплаті державної грошової допомоги виникла саме внаслідок недобросовісності з боку відповідача (набувача майна).

Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2812-XII від 21.11.1992, ст.3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», та Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрі України від 24.02.2003 №250, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Ст. 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. У ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» передбачено, що розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом.

У п.20 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженому Постановою КМУ від 24.02.2003 № 250 та п. 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженому Постановою КМУ від 27.12.2001 №1751 передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та державна допомога одиноким матерям призначуються на шість місяців з наступним поданням нових заяви та декларації кожні шість місяців.

Так, у п.36 зазначеного Порядку №1751 врегульовано, що допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та/або відомостями, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям також припиняється якщо сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк допомогу на дітей одиноким матерям може бути призначено не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Відповідно до п. 34 Порядку №1751 для фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої групи, незалежно від отриманих ( неотриманих) доходів до сукупного доходу за кожен місяць враховується дохід на рівні двох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, чинного на відповідний місяць ( для підтвердження права на отримання державної допомоги з 01.04.2020).

Відповідно до п. 9 Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї ( домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою КМУ від 22.07.2020 №632, для фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, незалежно від отриманих ( неотриманих) доходів до сукупного доходу за кожен місяць враховується дохід, обчислений у таких розмірах мінімальної загробної плати станом на кінець періоду, за який враховується доходи: одного розміру мінімальної заробітної плати для платників єдиного податку першої групи ( для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.10.2020).

За змістом п.49 Порядку №1751 у разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку.

Так, звертаючись до суду з позовом, позивач скористався належним способом захисту відповідно до ст.15,16 ЦК України, а саме, відновлення становища, яке існувало до порушення та відшкодування збитків, надав належні та допустимі докази того, що відповідачка отримувала виплати у вигляді грошової допомоги у встановлений судом період, але не мала права на її нарахування та виплату.

Отже, зважаючи на зазначені вище нормативні положення, а також фактичні обставини справи, надаючи їм належну оцінку, з урахуванням розрахунків переплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям по о/р № НОМЕР_2 та переплаченої державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям по о/р № НОМЕР_3 , позивачу підлягають поверненню надміру виплачені кошти за період з 01.04.2020 по 30.06.2020 по державній допомозі на дітей одиноким матерям у розмірі 4140,66 грн., а в період з 01.10.2020 по 31.03.2021 надміру виплачені кошти по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям у розмірі 26678,90 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, , місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, прос. Маяковського, 3 надмірну державну допомогу в сумі 30819, 56 грн. ( тридцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 56 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, , місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, прос. Маяковського, 3 понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. ( три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Марченко