Справа № 372/3917/24
Провадження 2-з-53/24
ухвала

Іменем України

16 липня 2024 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Григор`євій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Цокало Т.М. звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що від ОСОБА_1 до суду подано позовну заяву до ТОВ «Споживчий центр», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна (третя особа 1), Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович (третя особа 2) про визнання виконавчого напису, який було видано третьої особою 1 за №23131 від 08.12.2021 р. про стягнення з позивача 8350,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, та просила забезпечити шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №23131 від 08.12.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною на користь ТОВ «Споживчий центр», заборгованості в сумі 8350,00 грн., на підставі якого 23.12.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження за ВП №67975382 до вирішення цивільної справи по суті.

Вказана заява мотивована тим, що на підставі виконавчого напису 23.12.2021 р. третьою особою 2 відкрито виконавче провадження за ВП №67975382 сторонами якого є ОСОБА_1 (боржник) та ТОВ «Споживчий центр» (стягувач). 16.02.2022 р. третьою особо 2 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №67975382. Про існування даного виконавчого провадження боржник дізналася на сайті ЄРВП. З моменту відкриття виконавчого провадження боржник 24.07.2021 р. змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 08.12.2021 р. ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Споживчий центр» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору №31.03.2020-010000843 від 31.03.2020 р., укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_2 , строк платежу за яким настав 15.04.2020 р. Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Споживчий центр», стягнути з ОСОБА_2 за період з 15.04.2020 р. по 01.12.2021 р. включно у розмірі: 5000,00 грн. прострочений основний борг; 2800,00 грн. прострочені проценти; 550,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 8350,00 грн. Відповідно до кредитного договору №31.03.2020-010000843 від 31.03.2020 р. договір укладався на 28 днів. Тобто строк договору закінчується 27.04.2020 р. В свою чергу приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. проводить стягнення за виконавчим написом №23131 виданий 08.12.2021 р. в період з 15.04.2020 р. по 01.12.2021 р., що суперечить умовам цього кредитного договору, що підтверджує спірність вчинення виконавчого напису №23131 виданий 08.12.2021 р. Сторона позивача не погоджується із сумою загальної заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, тобто в даному випадку існує спір про те, що заборгованість визначена невірно. Крім того вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. не мала права вчиняти виконавчий напис виключно на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, як це передбачено п.1 Положення КМУ. Виконавчий напис №23131 виданий 08.12.2021 р. вчинений на кредитному договорі не має виписки з особового рахунку. Крім того, оскаржуваний виконавчий напис вчинений вже після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14, тому він є незаконним та вчиненим з порушенням вимог законодавства.

У разі задоволення позовних вимог позивача, якщо спірний виконавчий напис буде примусово виконано, позивач змушений буде звертатися до суду з новим позовом про повернення стягнутого за виконавчим написом, що призведе до додаткових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Більше того, невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить, або навіть унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розгляд заяви проводився у порядку ч.1 ст.153 ЦПК України без виклику сторін.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, частина 3 цієї ж статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У заяві представник позивача посилається на те, що між сторонами існує спір щодо заборгованості за кредитним договором, а вчинений нотаріусом виконавчий напис є незаконним, у разі задоволення позовних вимог позивача, якщо спірний виконавчий напис буде примусово виконано, позивач змушений буде звертатися до суду з новим позовом про повернення стягнутого за виконавчим написом, що призведе до додаткових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить, або навіть унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Разом з тим представник позивача просить суд забезпечити вказаний позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №23131 від 08.12.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною на користь ТОВ «Споживчий центр», заборгованості в сумі 8350,00 грн., на підставі якого 23.12.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження за ВП №67975382 до вирішення цивільної справи по суті.

Суд вважає, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №23131 від 08.12.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною на користь ТОВ «Споживчий центр», заборгованості в сумі 8350,00 грн., на підставі якого 23.12.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження за ВП №67975382, є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви, неспівмірність запропонованих заходів забезпечення позову, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О.М. Зінченко