Провадження №2/760/1280/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Усатової І.А.

при секретарі - Омелько Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсію),

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року начальник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсію) у сумі 31 614,75 грн. та стягнути судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебував ОСОБА_1 , який отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», інвалідність була встановлена на період з 15.06.2020 по 30.06.2021.

На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантів у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ХІ від 30.03.2020, п. 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачу було продовжено виплату пенсії, як особі з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання на період з 01.07.2021 по 30.03.2022.

Однак, 11.02.2022 відповідач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо припинення йому виплати пенсії по інвалідності, оскільки комісію для отримання довідки МСЕК не проходив та проходити не буде.

Разом із цим, за період з 01.07.2021 по 28.02.2022 відповідачу було нараховано пенсію у розмірі 31614,75 грн. Оскільки виплата пенсії здійснювалась на особистий рахунок відповідача в АТ КБ «ПриватБанк», позивач звернувся до банку з проханням повернути кошти в сумі 31 614,75 грн., проте кошти були повернуті лише в сумі 36,34 грн., в межах наявного залишку на рахунку відповідача.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було надіслано листи на адресу відповідача з пропозицією добровільного повернення суми надміру виплачених коштів, проте такий лист був відповідачем проігнорований та безпідставно отримані бюджетні кошти у розмірі 31614,75 грн. ним не повернуті.

Листом ОСОБА_1 повідомив, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві самостійно продовжувало нараховувати та виплачувати пенсію, а тому в переплаті пенсії його вини не має.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ГУ ПФУ в м. Києві безпідставно отримані кошти у сумі 31614,75 грн., що є різницею суми між повернутими коштами банком за вимогою позивача.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», інвалідність була встановлена на період з 15.06.2020 по 30.06.2021.

На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантів у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ХІ від 30.03.2020, п. 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачу було продовжено виплату пенсії, як особі з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання на період з 01.07.2021 по 30.03.2022.

Як вбачається із заяви від 11.02.2022 ОСОБА_1 повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про припинення йому виплати пенсії по інвалідності, оскільки комісію для отримання довідки МСЕК не проходив та проходити не буде.

За період з 01.07.2021 по 28.02.2022 ОСОБА_1 було нараховано пенсію у розмірі 31614,75 грн., у зв`язку з чим виникла переплата пенсії в сумі 31614,75 грн.

Враховуючи те, що виплата пенсії відповідачу здійснювалася на його особовий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк», Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до АТ КБ «Приватбанк» із листом від 31.03.2022 року №2600-0501-8/34902 щодо повернення коштів на суму 31614,75 грн. за період з 01.07.2021 по 28.02.2022.

Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від. 04.05.2022 року № 20.1.0.0.0/7-220503/5657 АТ КБ «ПриватБанк» повернув грошові кошти зараховані на рахунок ОСОБА_1 в межах наявного залишку у сумі 36,45 грн.

З метою досудового врегулювання спору Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на адресу відповідача направлявся лист з пропозицією добровільного повернення переплати пенсії в сумі 31614,75 грн., однак листом ОСОБА_1 повідомив, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві самостійно продовжувало нараховувати та виплачувати пенсію, а тому в переплаті пенсії його вини не має.

Згідно зі ст. 30 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст.31 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Згідно ст. 34 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.

Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 № 25-3 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення» у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

За приписами ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера та надання недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Стаття 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто законом встановлено два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

За змістом ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених чим кодексом.

За умовами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, так і надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні приведеної в позові суми, позивач суду не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу була призначена пенсія по інвалідності, період встановлення інвалідності з 15.06.2020 по 30.06.2021, та саме з цієї дати позивач повинен був припинити виплати.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11,76-84, 141, 258, 259, 265, 268, 273,274-279 354 ЦПК України, ст. 1215 ЦК України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50 «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування»-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсію) відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А.Усатова