Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2736/23
Провадження № 2-о/945/8/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Кінек О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області через свого представника адвоката Набокову О.Г. з заявою з подальшим уточненням про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації про встановлення факту батьківства.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період часу з 25 жовтня 2012 року по 07 липня 2019 року, ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловік та дружина, вела з ним спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 . Від спільного проживання, як чоловіка та дружини, в них народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільний син ОСОБА_3 , про що Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, зроблений відповідний актовий запис №06.Виконуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту територіальної цілісності України, через збройну агресію російської федерації, ОСОБА_2 загинув, ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку з чим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблено актовий запис про смерть №1753. За життя ОСОБА_2 визнав ОСОБА_3 своїм сином, брав активну участь у його вихованні та житті. Крім того, факт батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 встановлено висновком експерта №1605/1745- МГ, проведеної на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП України в Миколаївської області капітана поліції А.Г.Саєнко. Відповідно до підсумків експерта, молекулярно генетичним порівняльним аналізом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним сином загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , з вірогідністю не менше 99, 9999 %. Факт встановлення батьківства необхідний для отримання належних виплат сином ОСОБА_3 , у зв`язку з загибеллю його батька ОСОБА_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Войнарівського М.М.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.01.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

Заявник в судове засідання не з`явилася від її представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації до суду направила заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника,також зазначає,що ОСОБА_1 перебувала на обліку у управлінні соцзахисту населення Миколаївської районної державної адміністрації, як отримувач державних допомог, в тому числі і допомоги одиноким матерям.

Заінтересована особа Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання свого представника не направив, при цьому подав заяву про розгляд справи без участі також зазначив, що проти вимог заперечень не має.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я,дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом частини 1 статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до вимог статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Стаття 130 СК України регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття). Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження.

Таким чином закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Як вбачається з роз`яснень у абзаці 1 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006року №3 роз`яснено, що- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття.

В пункті 13 вищевказаної Постанови Пленум Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог статей 77, 78 ЦПК України.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та заінтересованих осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

При цьому також слід звернути увагу, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих у межах інших проваджень (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 461/3675/17). Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи.

Як вбачається з висновку експерта №1605/1745-МГ, проведеного в рамках кримінального провадження № 0002709 від 07.07.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним сином загиблого військовослужбовця, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 06.07.2023року з вірогідністю не менше 99,9999% .

Відповідно до копії довідки від 06.07.2023року про причину смерті (до форми 106/0 реєстраційний номер 4927) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 причина смерті - вибухова травма внаслідок військових дій.

Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть №4927 від 06.07.2023року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Бахмут, Бахмутського району, Донецької області,смерть настала у зоні бойових дій.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 32 роки,в м.Бахмут Бахмутський район, Донецька область.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №77313101 наданої Четвертою миколаївською державної нотаріальною конторою Миколаївської області №350/01-09 від 13.06.2024 року після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалася.

З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 ,в графі батько вказаний ОСОБА_4 , в графі мати вказана ОСОБА_5 .

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі «батько» вказано « ОСОБА_4 », відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України.

З копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », реєструючи шлюб з ОСОБА_7 , про що Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 03.06.2022 року складено відповідний актовий запис №1094.

Відповідно до довідки, виданої 25.10.2023року № 233 виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 25.10.2012 по 07.07.2019року проживав разом з ОСОБА_1 та вів з нею спільне господарство.

Згідно характеристики учня 4 класу Зеленоярського ліцею з початковою школою та гімназією Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_3 навчається в Зеленоярському ліцеї з 01.09.2020 року. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,з першого класу приділяли належну увагу вихованню сина, підтримували зв`язок із закладом та класним керівником, систематично відвідували батьківські збори.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові № 449/433/22 від 11 липня 2023 року, «…висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).»

Обставин, які спростовують заяву в процесі судового розгляду у справі не встановлено.

За встановлених у цій справі обставин, наявні правові підстави для задоволення заяви про встановлення факту батьківства.

Згідно зі статтею 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з пунктом 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином, вимоги щодо внесення відповідних зміни до актового запису про народження дитини є такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб щодо встановлення даного факту, відсутність можливості в позасудовому порядку встановити даний факт, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимоги про встановлення вищевказаного факту, оскільки докази, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні знайшли своє підтвердження та у суду відсутні сумніви щодо цього, а тому заява підлягає до задоволення повністю.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 319, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ,уродженка с.Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області;РНОКПП НОМЕР_5 ; паспорт № НОМЕР_6 ; зареєстрована: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (; адреса: м.Миколаїв, пров. Кур`єрський,7) та Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації (; адреса:м.Миколаїв,вул..Янтарна,61) про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Хрещенівка,Нововоронцовського району Херсонської області; РНОКПП НОМЕР_7 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Миколаївському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належить внести зміни до актового запису № 06 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області, складеного 22.04.2014року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, виключити відомості про батька ОСОБА_4 , зазначити відомості про батька ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець с.Хрещенівка, Нововоронцовського району Херсонської області), у відомостях про дитину змінити прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

З урахуванням внесених змін, видати нове свідоцтво про народження дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М.М.Войнарівський