Справа №752/6276/22
Провадження №2/752/746/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

представника позивача Зарубіної Т.М. ,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача адвоката Зарубіної Тетяни Михайлівни про забезпечення доказів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Зарубіна Тетяна Михайлівна звернулась до суду з клопотанням про забезпечення доказів, зокрема, щодо допиту на стадії підготовчого провадження свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 щодо особливостей контакту та спілкування з ОСОБА_6 під час складання оспорюваного заповіту 18.03.2020.

Забезпечення цих доказів є необхідним задля виконання клопотання експертів Державної установи «Інститут судової психіатрії та Міністерства охорони здоров`я України» Васильєвої Наталії та Рябцевої Оксани про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, які просили надати пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо особливостей контакту та спілкування з ОСОБА_6 під час складання заповіту 18.03.2020

Представник позивача Зарубіна Т.М. підтримала подане клопотання, просила його задовольнити.

Інші учасник справи у підготовче засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 , яка діє як законний представник неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , до ОСОБА_11 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна Олена Сергіївна, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання заповіту недійсним.

07.02.2023 в підготовчому засіданні було задоволено клопотання представника позивача адвоката Зарубної Т.В. про допит свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13

07.02.2023 судом було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу.

23.01.2024 надійшло клопотання експертів Державної установи «Інститут судової психіатрії та Міністерства охорони здоров`я України» Васильєвої Наталії та Рябцевої Оксани про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, які просили надати пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо особливостей контакту та спілкування з ОСОБА_6 під час складання заповіту 18.03.2020.

Згідно з ч. 1-3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи вищенаведені норми права у сукупності з вимогами заявника суд зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

У постанові від 01.04.2020 у справі №367/6751/18-ц Верховний Суд зазначив, що забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11.03.2020 у справі №9901/608/19.

Суд вважає, що заява про забезпечення доказів не містить доводів, які дають реальну підставу вважати, що докази, які представник заявника наразі просить суд забезпечити, можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Суд зауважує, що процесуальний механізм забезпечення доказів - це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення чи потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

При цьому суду не були надані докази, що показання вищезазначених свідків в майбутньому можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Як вже зазначалося, 07.02.2023 судом задоволено клопотання представника позивача адвоката Зарубної Т.В. про допит свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Натомість з клопотанням про допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зазначені свідками в оскаржуваному заповіті, а також ОСОБА_4 , яка підписала заповіт ні позивач, ні його представник не зверталися.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст. 116, 118, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Зарубіної Тетяни Михайлівни про забезпечення доказів залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 10.07.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова