Справа № 456/4242/23
Провадження № 2/456/167/2024
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

16 липня 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Марущак У.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феєрія Розваг» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить ухвалити рішення яким сягнути з ТОВ «Феєрія Розваг» на її користь 1 983 914,74 грн. у тому числі 100 000 грн. основної суми боргу за договором повторної фінансової допомоги № 2 від 06.08.2015 року, 1 825 000,00 - розмір штрафу (пені), 49 917,86 - інфляційне збільшення суми боргу, 8 996,88 грн. - 3% річних. Також просить судові витрати покласти на відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 серпня 2023 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Яніва Н.М.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2024 у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності судді Яніва Н.М.., справу розподілено головуючому-судді Бучківській В.Л.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2024 прийнято справу до розгляду, призначено підготовче судове засідання у справі.

16.07.2024 позивачем на адресу суду подано письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, мотивуючи таке клопотання повідомленням на сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 13.06.2024 під номером 73415 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Феєрія Розваг», також просить повернути сплачений нею судовий збір при поданні позову до суду. Клопотання про закриття провадження у справі просить розглянути у її та представника відсутності.

Представник відповідача, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час і місце проведення підготовчих судових засідань, в підготовче судове засідання, призначене на 16.07.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Суд оглянувши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законіна вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно цього Кодексу.

Відповідно ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господар-ським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників спору визначається відповідно ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Законодавець вказав, що у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містяться процесуальні норми, які передбачають особливості розгляду справ указаної категорії.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність з 21 жовтня 2019 року, з набранням чинності КодексомУкраїни з процедур банкрутства.

Частина 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність майнових спорів, стороною в яких є боржник, одному господарському суду, який акумулює і вирішує усі майнові спори за участю боржника. Виключень з цього правила не передбачено.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, відносно якого порушено справу про банкрутство чи визнання неплатоспроможним, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі за № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 18 лютого 2020 року у справіза№ 918/335/17 (провадження № 12-160гс19), від 28 січня 2020 року у справі за № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 січня 2020 року у справі за № 921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі № 910/1116/18, від 02 жовтня 2019 року у справі за № 910/9535/18, від 21 листопада 2019 року у справі за № 925/1205/15, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року у справі за №161/18582/17, від 24 лютого 2021 року у справі за №712/701/19.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п.1 ч. 1, ч. 2, 3 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно з повідомленням на сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 13.06.2024 під номером 73415 відкрито провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Феєрія Розваг»,

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

При звернені до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 13420,00 грн., що підтверджується квитанцією №3181-1ХА6-В3ЧВ-ТМК4 від 14.08.2023.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 255 ЦПК України, суд вбачає підстави повернути позивачу сплачений нею судовий в розмірі 13420,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.256 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феєрія Розваг» про стягнення заборгованості закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Повідомити позивача та її представника, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 13420 /тринадцять тисяч чотириста двадцять/ грн., відповідно до квитанції 3181-1ХА6-В3ЧВ-ТМК4 від 14.08.2023, одержувач платежу: ГУК Львів/Стрийська тг/22030101, код отримувача: 38008294, Банк отримувача: Казначейство України.

Виконання ухвали доручити Стрийському управлінню Державної казначейської служби України Львівської області.

Роз`яснити заявнику, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно з п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя В.Л.Бучківська