Справа № 369/2549/23
Провадження № 2/369/886/24
28.06.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Волчка А.Я.
при секретарі Ведмеденко Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, третя особа: КП «Вишнівськводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії,
У лютому 2023 року ОСОБА_1 завернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою про зобов`язання вчинити дії.
На підставі викладеного, просила суд:
28 лютого 2023 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі.
19 травня 2023 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від закрито підготовче провадження у справ. Призначено справу до розгляду по суті в загальному позовному провадженні , встановивши загальний порядок дослідження доказів.
У судове засідання позивач та її представник не з`явився, позивач подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
КП «Вишнівськводоканал» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16.12.2020 року позивач звернулася до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції з клопотанням про зняття арешту, згідно якої повідомила, що постановою державного виконавця Мельник Н.В. від 11.09.2003 року серії АА № 263852 накладено арешт на майно позивачки 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 та оголошено заборону на його відчуження.
Дана постанова видана на підставі примусового виконання виконавчого листа 2-687 виданого 13.03.2002 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Вишнівськводоканал» 931,77 грн.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості.
На підставі вищезазначеного, позивач подала клопотання про зняття арешту з її майна 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 на добровільних засадах.
Згідно з відповіді № б/н від 08.01.2021 року, наданої Києво-Святошинським районним відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розгляд звернення ОСОБА_1 від 16.12.2020 року вбачається, що згідно з отриманої пошукової інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження (спецрозділ) вбачається про відсутність у даній системі на примусовому виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Вишнівськводоканал» борг у сумі 931, 77 грн. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» в усіх інших випадках арешт може бут знятий за рішенням суду.
Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Частиною 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Тобто, після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець повинен зняти, арешти та інші обмеження, які накладаються на майно впродовж виконання виконавчих дій. Відсутність відкритого виконавчого провадження по виконанню рішення суду дає підстави для звільнення майна з під арешту.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з ст. 8 Закону територіальні органи Міністерства юстиції України в межах території, на якій вони здійснюють свою діяльність:
2) розглядають скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав та приймають обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;
3) складають протоколи про; адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення
4) організовують роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів, уповноважених осіб суб`єктів державної реєстрації прав;
5) приймають рішення про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів, уповноважених осіб суб`єктів державної реєстрації прав до Державного реєстру прав у випадках, передбачених цим Законом;
6) здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі:
1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили;
2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно;
3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна;
4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;
5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката;
6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном;
7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.
Отже, відповідно до Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець, завершуючи виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на майно боржника повинен був зняти арешт, проте цього зроблено не було.
Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами скаржника, що державною виконавчою службою, вчасно не були вжиті заходи щодо скасування арешту та інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у зв`язку з чим скаржник не має можливості в повному обсязі розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.
За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, третя особа: КП «Вишнівськводоканал» про зняття арешту з майна підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260-261, 447-451 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, третя особа: КП «Вишнівськводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Андрій ВОЛЧКО