Справа № 452/2401/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 липня 2024 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 в особі його представника - адвоката Золотухіна Олександра Олександровича до Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області (далі - Новокалинівська міськрада) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

08 липня 2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Золотухіна О.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визначити позивачу додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, розташованих на території с. Корналовичі Самбірського району Львівської області, що залишились після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Корналовичі Самбірського району Львівської області, посилаючись на те, що він, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом, у визначений законодавством строк для прийняття спадщини не звернувся до нотаріальної контори з поважної причини, а саме через сімейні негаразди та пригнічений душевний стан у зв`язку із втратою близьких людей.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а згідно ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу (відповідно до якої: позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви). Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Суд звертає увагу позивача на те, що така ж норма міститься і в ч.3 ст.177 ЦПК України, а саме, у разі необхідності до позовної заяви додаються, зокрема, клопотання про витребування доказів.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Золотухін О.О. в заяві зазначив, що державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що ним пропущено встановлений строк для прийняття спадщини.

Разом з тим, позовна заява та додані до неї документи не містять доказів неможливості реалізації позивачем своїх спадкових прав на майно в позасудовому порядку безпосередньо через органи нотаріату.

Так, главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачені обставини, при наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року (далі Постанова), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п.24 Постанови повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову, що також узгоджується з положенням п.24 Постанови.

Позивач, звертаючись до суду із відповідними позовними вимогами, має надати до суду відомості про об`єктивну неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане ним майно та надати письмову відмову (постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії) нотаріуса у видачі такого свідоцтва із вказівкою на підстави такої відмови.

Тобто, передумовою звернення в суд із вищевказаною позовною заявою є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

Про це неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 2-390/2006.

У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 702/61/20 (провадження № 61-16777св20) зазначено, що зверненню до суду з позовом має передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Також, як вбачається із п.9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» отримання постанови про відмову вчиненні нотаріальної дії має важливе значення, оскільки з часу відмови обчислюється строк для звернення до суду, і надання належної оцінки обґрунтованості вимог позивача неможливо без з`ясування причин та мотивів відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Разом з тим, такої передбаченої законом відмови у вчиненні нотаріальної дії матеріали позовної заяви не містять. При цьому, додане до позовної заяви письмове повідомлення нотаріуса з певними роз`ясненнями щодо порядку прийняття спадщини не може бути прийнято судом як процесуальний документ, оскільки не є рішенням (постановою) нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Також суд звертає увагу позивача та його представника на те, що долучені до позовної заяви документи, зокрема, копія свідоцтва про народження позивача та копія свідоцтва про смерть ймовірного спадкодавця містять певні розбіжності у по батькові особи, яка вказана матір`ю позивача, та особи, яка померла.

До того ж, позивачем не підтверджено відповідними доказами належність будь-якого спадкового майна померлій ОСОБА_2 .. При цьому судом враховано, що копія довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 11 квітня 2006 року не є правовстановлюючим документом та не підтверджує право власності померлої на певний житловий будинок, а копія сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №074110 видано на ім`я іншої особи ОСОБА_3 ..

Відтак, до позову не додано правовстановлюючих документів на будь-яке майно, належне саме померлій ОСОБА_2 , а також доказів щодо підтвердження родинних зв`язків між позивачем та померлою.

Крім того, відповідно до змісту ст.1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, статей 1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Відтак, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати, зокрема, коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Для вирішення заявлених позовних вимог важливим є встановлення наявності/відсутності інших спадкоємців.

Крім того, відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 не підтверджено належними доказами ту обставину, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2 ..

Крім того, позивачем не надано до суду витяг зі Спадкового реєстру про наявність/відсутність заповітів, на які він посилається за змістом позову.

Також, представник позивача - адвокат Золотухін О.О. у заяві вказав, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через поважні причини, а саме через сімейні негаразди та пригнічений душевний стан у зв`язку із втратою близьких людей. Разом з тим, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців,

направлених на прийняття спадщини. Проте, позивач фактично не зазначив про наявність письмових доказів та не надав таких доказів на підтвердження його пригніченого стану, який би не давав змоги звернутися до нотаріальної контори у визначений законодавством строк.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року N 3674-VI із змінами та доповненнями (далі Закон), передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп.2 п.2 ч.1 ст.4 Закону, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, 1211 грн. 20 коп..

До позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст. 133 ЦПК України).

Представник позивача - адвокат Золотухін О.О. зазначив, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка звільнена від сплати судового збору у відповідному розмірі згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону, оскільки такий є учасником бойових дій, надавши судові на підтвердження вказаної обставини копію відповідного посвідчення.

Разом з тим, відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України, - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як убачається зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів, позивач прохає визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, тобто зазначений спір не пов`язаний із виконанням військового обов`язку, захистом порушених прав позивача саме як військовослужбовця чи учасника бойових дій, та не спрямований на захист його соціальних прав саме як військовослужбовця чи учасника бойових дій.

Таким чином, відповідно до ст.5 Закону, якою встановлений вичерпний перелік пільг щодо сплати судового збору, позивач від сплати судового збору не звільнений.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, суд пропонує позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, сплатити судовий збір у визначеному законодавством розмірі, надавши судові документальне підтвердження, визначитися зі змістом позовних вимог, уточнити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що

підтверджують їх та надати їх суду відповідно до змісту ухвали суду, або вказати підтверджені належними доказами причини неможливості надати відповідні докази.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі його представника - адвоката Золотухіна Олександра Олександровича до Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини , - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків в межах 7 (семи) днів з дня вручення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М. Кущ