Справа №278/4190/23 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д.В.
Категорія 77 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

09 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А. М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сиротюка Романа Валерійовича про забезпечення позову у цивільній справі №278/4190/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурвод» про скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сиротюк Роман Валерійович

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 листопада 2023 року та на додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 грудня 2023 року

в с т а н о в и в:

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Бурвод» про скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 17 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

06 лютого 2024 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Сиротюка Р.В. про забезпечення позову на стадії апеляційного провадження, в якій він просить накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Бурвод», що знаходяться на рахунку відповідача у АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 .

На обґрунтування вказаної заяви зазначає, що незаконним наказом №10/к/тр від 03.05.2022 року призупинено дію трудового договору із заступником директора ОСОБА_1 до припинення або скасування воєнного стану. За час дії вказаного наказу позивач не отримувала заробітної плати, тому просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 107 614,50 грн. Враховуючи майновий стан підприємства вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про стягнення середнього заробітку за вимушений прогул (у разі ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог), та унеможливить поновлення порушених прав або інтересів ОСОБА_1 .

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд також повинен враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП, і, що за підрахунком позивача складає 107 614,50 грн.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти чи заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, заходи забезпечення позову застосовуються судом у випадку наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності, співмірності та необхідності.

Судом встановлено із заяви про забезпечення позову, що представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на всі грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Бурвод», який відкритий у АТ «Ощадбанк».

Отже, враховуючи здійснення відповідачем господарської діяльності, розмір заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном (грошовими коштами) є неспівмірним та може призвести до незворотних наслідків для здійснення господарської діяльності ТОВ «Бурвод».

Окрім того, потенційно може виникнути ситуація, коли буде накладено арешт на рахунки, що використовуються товариством для виплати заробітної плати, для обліку коштів соціального страхування, тобто є рахунками зі спеціальним режимом використання чи можуть бути порушені права інших осіб у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлено необхідності, пропорційності та співмірності застосування даного заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам, наявності об`єктивних обставин необхідності охорони матеріально-правових інтересів позивача та неможливість виконання судового рішення в майбутньому, тому колегія суддів приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_2 - адвоката Сиротюка Р.В. про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149-151, 259, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Сиротюка Романа Валерійовича про забезпечення позову у цивільній справі №278/4190/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурвод» про скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий Судді