Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/547/24
провадження №2/624/200/24
УХВАЛА

іменем України

селище Кегичівка 15 липня 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області, суддя Куст Н.М.,

справа №624/547/24,

найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: Кегичівський відділ державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

відповідач: ОСОБА_3 ,

вимоги позивача: про зупинення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Питання, що вирішуються ухвалою.

ОСОБА_1 звернувся в особі представника ОСОБА_2 до суду з позовом в якому просить зупинити виконавче провадження від 23 січня 2024 року ВП №73882099 на виконання судового наказу №589/3383/23 від 08 грудня 2023 року виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки заробітку щомісяця і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття на користь ОСОБА_3 до розшуку та встановлення місця знаходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 26 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 02 липня 2024 року позовну заяву повторно залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

12 липня 2024 року від представника позивача подане клопотання, зі змісту якого вбачається, що подана скарга, оскільки сторонами вказано заявник ОСОБА_1 , та інша особа: Кегичівський відділ державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

В обґрунтування, зазначено, що приписи ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", які встановлюють вичерпний перелік підстав зупинення виконавчих дій, не містять такої підстави як оскарження виконавчого документу до суду, а вказують лише на обов`язок виконавця зупинити вчинення виконавчих дій, зокрема, на підставі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Аналіз вказаної норми свідчить про те, що звернення до суду з позовом про оспорювання батьківства та скасування судового наказу та припинення стягнення з моменту ухвалення судового наказу не нівелює обов`язку виконавця вчинити примусові дії з його виконання в порядку та в межах строків, визначених Законом України "Про виконавче провадження".

Сам факт того, що малолітня дитина на користь якої проводиться стягнення перебуває у розшуку і її місце перебування невідоме, вважаю, що зупинення виконавчого провадження від 23 січня 2024 року ВП №73882099 на виконання судового наказу №589/3383/23 від 08 грудня 2023 року виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки заробітку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_3 забезпечить право дитина на утримання після встановлення її місця знаходження. Оскільки прямої вимоги про зупинення провадження виконання рішення суду Закону Україи "Про виконавче провадження" не містить відповідно виконавець відмовляється вчиняти дії щодо зупинення виконавчого провадження.

Крім того, скарга містить посилання на ст. 447 ЦПК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, суд прийшов до наступних висновків.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження за даною скаргою суд враховує практику Верховного Суду (Постанови Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), №554/7908/17-ц від 23 грудня 2020 року, № 712/11527/17 від 23 грудня 2020 року).

Суд першої інстанції, з ухвалою якого погодився апеляційний суд, закрив провадження у справі, оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, тому для нього встановлений інший порядок захисту порушеного права шляхом звернення до суду зі скаргою на дії державного / приватного виконавця, а не в порядку позовного провадження.

Вирішуючи питання забезпечення єдності судової практики (у зв`язку з різною практикою) та залишаючи попередні судові рішення без змін, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зробив такі правові висновки.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

При цьому в порядку цивільного судочинства захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

Установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суд дійшов висновку про те, що він не може пред`являти позов про зупинення виконавчого провадження, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України.

Оскільки первинна заява надійшла 25 червня 2024 року в порядку позовного провадження, а після усунення недоліків 12 липня 2024 року подано скаргу, з іншими сторонами.

Суд вважає що подана до суду скарга ОСОБА_1 підлягає до розгляду в порядку розд. VII судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України, відтак слід відмовити у відкритті провадження у справі у позовному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п.1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись ст. 186, 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкриті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 про зупинення виконавчого провадження.

Роз`яснити позивачу, що він має право подати відповідну позовну заяву чи скаргу, яка б відповідала вимогам ЦПК України.

Копію ухвали разом із позовною заявою, скаргою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати представнику позивача.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду або через Кегичівський районний суд Харківської області відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М. Куст