Провадження 2/557/252/2024
Справа 557/751/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Слюсарчук І.В.,

номер справи 557/751/24,

учасники справи:

позивач орган опіки та піклування Бабинської сільської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Бабинської сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

Орган опіки та піклування опіки Бабинської сільської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла внаслідок ДТП.

Оскільки відповідач перебував в місцях позбавлення волі, так як був засудженим вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді семи років позбавлення волі, рішеннями виконавчого комітету Бабинської сільскої ради №108 та №116 від 14 вересня 2023 року, малолітньому ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено опікуном його тітку ОСОБА_5 , у сім`ї якої з 30 жовтня 2023 року проживає дитина і навчається у Костопільському ліцеї №1 ім. Т.Г. Шевченка.

29 березня 2024 року відповідач ОСОБА_1 , після звільнення з місць позбавлення волі, звернувся до служби у справах дітей Бабинської сільської ради із заявою, у якій зазначив, що на даний час не має змоги повернути сина у зв`язку з відсутністю доходів та власного житла.

30 квітня 2024 року питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітнього сина ОСОБА_3 розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини при Бабинській сільській раді. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бабинської сільської ради відповідач ОСОБА_1 вважається таким, що свідомо ухиляється від обов`язку з виховання свого сина.

За вказаних обставин, представник позивача, вказуючи на норми права, які містяться в ст.ст. 164, 165, 166 СК України, просить позбавити батька ОСОБА_1 батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила такий задовольнити, вказавши на обставини, зазначені у позові.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, підтвердив, що на даний час не має можливості виховувати та піклуватися про свого сина ОСОБА_3 , зазначив, що немає власного житла, куди міг би забрати сина та забезпечити належне йому утримання, оскільки на даний час не має роботи.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 14 травня 2024 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

10 червня 2024 року ухвалами Гощанського районного суду Рівненської області позовні вимоги органу опіки та піклування Бабинської сільської ради до ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення аліментів, - залишено без розгляду, підготовче провадження по даній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини

За даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 листопада 2014 року виконавчим комітетом Рясниківської сільської ради Гощанського району Рівненської області, та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №6, сформованого 13 вересня 2023 року,батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (арк. спр. 12-14).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданого 14 вересня 2023 року Гощанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, матір малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, про що 14 вересня 2023 року складено відповідний актовий запис №444 (а.с. 15).

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі (арк. спр. 8-11).

Рішеннями виконавчого комітету Бабинської сільської ради від 14 вересня 2023 року №108 та від 12 жовтня 2023 року №116, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, призначено ОСОБА_5 опікуном над ОСОБА_3 та визначено ОСОБА_5 опікуном над майном ОСОБА_3 дитиною, позбавленою батьківського піклування (арк. спр. 16-17) .

Згідно повідомленням ВП №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області №1826/203/01-24 від 27 березня 2024 року, ОСОБА_1 був звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України з державної установи «Полицька виправна колонія (№76)», де відбував покарання згідно вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року (арк. спр. 4).

У заяві від 25 березня 2024 року ОСОБА_6 заявив про те, що на даний час не має змоги повернути неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого себе вважає та зазначає, що в нього на даний час відсутній дохід та житло (арк. спр. 5).

Згідно даних довідки-характеристики Бабинської сільської ради №414 від 03 квітня 2024 року ОСОБА_1 проживає в будинку сестри на АДРЕСА_1 , власного житла немає, окрім нього у вказаному будинку проживають: мати ОСОБА_7 , батько ОСОБА_8 , сестра ОСОБА_9 , чоловік сестри ОСОБА_10 , племінники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . ОСОБА_1 за час проживання в с. Горбаків зарекомендував себе з негативної сторони, вживав алкогольні напої, часто вчиняв сварки в сім`ї (арк. спр. 6).

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 01 квітня 2024 року у будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 , а також означені вище особи, умови для виховання та навчання дитини ОСОБА_3 не створені, зі слів ОСОБА_1 стосунки з батьками у нього хороші, доброзичливі, а з сестрою напружені, на даний час можливості повернути дитину ОСОБА_3 - відповідач немає (арк. спр. 7).

За даними листа служби у справах дітей Костопільської міської ради №02-03/163/24 від 09 квітня 2024 року, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в сім`ї опікуна у АДРЕСА_2 (арк. спр. 18).

03 квітня 2024 року головним спеціалістом служби у справах дітей Костопільської міської ради Закревською Н. проведено бесіду з малолітнім ОСОБА_3 , який про живає у сім`ї опікуна ОСОБА_5 , за результатами якої складено довідку. Як установлено судом зі змісту вказаної довідки, під час розмови із малолітнім з`ясовано, що після смерті матері, із жовтня 2023 року він та його сестра ОСОБА_13 виховуються у сім`ї рідної тітки ОСОБА_5 . Зі слів ОСОБА_3 свого батька ОСОБА_1 він бачив один-два рази у житті, кілька разів спілкувався в телефонному режимі (коли ще була жива мама). Батько жодного разу не вітав сина з днем народження, новорічними, різдвяними та великодніми святами. Хлопчик не знає та не пам`ятає як виглядає його батько, де він знаходиться та чим займається (арк. спр. 19).

Як убачається з інформації Костопільського ліцею №1 ім. Т.Г. Шевченка №01-24/60 від 05 квітня 2024 року та психолого-педагогічної характеристики учня №01-24/61 від 05 квітня 2024 року, ОСОБА_14 навчається у зазначеному закладі з 30 жовтня 2023 року, протягом періоду навчання батько на батьківські збори не з`являвся, навчанням сина не цікавився. Під час бесід з практичним психологом ОСОБА_15 батька не згадував, опікун рекомендації і прохання вчителя виконує у міру можливостей, постійно цікавиться успіхами хлопчика в телефонному режимі і при зустрічі з класним керівником. Під час відвідування дитини за місцем її проживання психологом та класним керівником встановлено, що дитина має в квартирі особистий простір, своє робоче місце, відносини з опікуном доброзичливі, дружні та демократичні (арк. спр. 20, 21-22).

З даних акта обстеження умов проживання від 30 січня 2024 року встановлено, що у квартирі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , проживають опікун ОСОБА_5 , її чоловік - ОСОБА_16 та підопічні ОСОБА_3 та ОСОБА_13 . Умови проживання у квартирі - задовільні, у кімнатах чисто, тепло, прибрано, наявні сучасні меблі та побутова техніка, є запас продуктів харчування, свіжоприготовлена їжа, для дітей виділені окремі кімнати, де створені всі необхідні умови для сну, відпочинку, підготовки уроків. ОСОБА_5 займається вихованням і утриманням дітей, порушень прав та законних інтересів дитини, позбавленої батьківського піклування, не встановлено (арк. спр. 22).

З письмових пояснень ОСОБА_5 слідує, що відповідач ОСОБА_1 коштів на утримання сина не надає, аліменти не сплачує, його утриманням та вихованням займається опікун ОСОБА_5 (арк. спр. 23).

Рішенням виконавчого комітету Бабинської сільської ради від 30 квітня 2024 року за №45 (арк. спр. 24), затверджено висновок органу опіки та піклування Бабинської сільської ради від 02 травня 2024 року за №561/02-26 (арк. спр. 25-26) щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3 .

Зміст спірних правовідносин

Спірні відносини виникли з приводу ухилення відповідача від обов`язку по вихованню своєї дитини ОСОБА_3 .

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Положеннями ч. 7 ст. 7 СК України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною четвертою статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Вказані правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі №462/4705/19.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, § 76, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір якого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Досліджені судом письмові докази підтверджують доводи позивача про те, що малолітньому ОСОБА_3 після смерті матері та у зв`язку із перебуванням батька ОСОБА_1 в місцях позбавлення волі було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та призначено опікуна, в сім`ї якої на даний час дитині створено стійке та спокійне середовище для розвитку. Відповідач, повернувшись після відбуття покарання за місцем своєї реєстрації у будинок, який належить його сестрі, на роботу не влаштувався та умов для проживання дитини не створив, свідомо висловившись у судовому засіданні про те, що не заперечує з приводу позбавлення його батьківських прав, оскільки не має змоги повернути сина через відсутність житла та роботи, що в сукупності, на переконання суду, свідчить про свідоме нехтування останнім своїми батьківськими обов`язками.

Суд звертає увагу на те, що встановлення стійкого емоційного зв`язку відповідача із сином, для якого такий є малознайомою людиною, потребує за встановлених обставин у даній справі значного часу, бажання та зусиль зі сторони самого відповідача для формування прихильності дитини до нього, створення сімейних стосунків, які характерні для батька та сина, що у свою чергу у подальшому може стати передумовою для поновлення його батьківських прав відповідно до положень ст. 169 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до частини четвертої зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати крайній захід впливу - позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та задоволення позову.

Розподіл судових витрат

Враховуючи задоволення позову, з урахуванням п. 14 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування Бабинської сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач орган опіки та піклування Бабинської сільської ради, місцезнаходження: 35431, Рівненська область, Рівненський район, с. Бабин, вул. Незалежності, 1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 10 липня 2024 року.

Суддя Ю.В. Оленич