Справа № 204/3636/15-ц
Провадження № 6/204/284/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Агаєвої К.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, у якій заявник просив замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» у справі №204/3636/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 12.08.2008 у розмірі 104 637,29 грн. та судовий збір з кожного у сумі 577,19 грн. на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс».

В обґрунтування заяви заявник вказує, що рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року у справі №204/3636/15-ц cтягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 12.08.2008 року, яка станом на 20.05.2015 року складає 104637 грн. 29 коп., яка складається із кредитної заборгованості у розмірі 90393 гривні 38 копійок, у тому числі простроченої заборгованості по кредиту з вересня 2014 року у розмірі 62686 гривень 39 копійок, заборгованості по процентам у розмірі 14243 гривні 90 копійок; заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, яка станом на 20.05.2015 року складає 10801 гривня 63 копійки, з яких: 9098 грн. 44 коп. пеня за прострочення сплати кредиту, 1703 грн. 19 коп. пеня за прострочення сплати процентів; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у сумі 577 грн. 19 коп., з кожного; в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 про визнання кредитного договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу недійсними відмовлено. Згідно ухвали Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 04 березня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження Акціонерне товариство «Укрсиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» щодо виконання виконавчого листа на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18.11.2015 року у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 05.09.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Цикл фінанс» був укладений договір факторингу №132/181, відповідно до якого право грошової вимоги, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 12.08.2008 перейшло до ТОВ «Цикл фінанс», у зв`язку з чим, заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Представник заявника в судове засідання не з`явилась, в заяві зазначила про проведення розгляду справи за її відсутності.

Інші сторони в судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року у справі №204/3636/15-ц cтягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 12.08.2008 року, яка станом на 20.05.2015 року складає 104637 грн. 29 коп., яка складається із кредитної заборгованості у розмірі 90393 гривні 38 копійок, у тому числі простроченої заборгованості по кредиту з вересня 2014 року у розмірі 62686 гривень 39 копійок, заборгованості по процентам у розмірі 14243 гривні 90 копійок; заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, яка станом на 20.05.2015 року складає 10801 гривня 63 копійки, з яких: 9098 грн. 44 коп. пеня за прострочення сплати кредиту, 1703 грн. 19 коп. пеня за прострочення сплати процентів; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у сумі 577 грн. 19 коп., з кожного; в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 про визнання кредитного договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу недійсними відмовлено (а.с. 229-234 том 1).

Згідно ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року залишено без змін (а.с.95-96 том 3).

Постановою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року залишені без змін (а.с.125-129 том 3).

Отже, рішення суду набрало законної сили.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження-Акціонерне товариство «Укрсиббанк» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» () щодо виконання виконавчого листа на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18.11.2015 року у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.42-43 том 4).

Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2023 року, виготовленої з Єдиного державного реєстру судових рішень, визначено причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа поважними та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Фінактив» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2 від 18 листопада 2015 року виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська 22 липня 2020 року у цивільній справі №204/3636/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу недійсними.

Також, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2023 року визначено причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа поважними та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Фінактив» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №1 від 18 листопада 2015 року виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська 22 липня 2020 року у цивільній справі №204/3636/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу недійсними.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 29 червня 2023 року - залишено без змін, відомості про що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2024 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Фінактив» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання кредитного договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу недійсними відмовлено.

05.09.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Цикл фінанс» був укладений договір факторингу №132/181, відповідно до якого право грошової вимоги, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 12.08.2008 перейшло до ТОВ «Цикл фінанс» (а.с.56-68 т.4).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Положеннями частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь, чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої палати Верховного Суду у справі 2-7763/10 (провадження №14-197цс21) від 08 лютого 2022 року.

Судом встановлено, що згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчі провадження №27358664, №53714986 перебувають у стані «завершено» (а.с.52 т.4).

При цьому матеріали справи не містять відомостей і це не спростовано заявником у поданій заяві, коли саме стягувач у виконавчому провадженні видані судом виконавчі документи вперше пред`явив до виконання на підтвердження своєчасності їх реалізації та чи переривався встановлений у виконавчих документах строк з поверненням їх стягувачеві виконавчою службою із можливістю пред`явити їх повторно в межах цього строку, як і не міститься в матеріалах справи заяви стягувача або його належного правонаступника про поновлення пропущеного строку та, відповідно, ухвали суду з вирішення цього питання судом.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 та від 08 лютого 2022 року у справах №34/425 та №2-7763/10 зазначено аналогічну позицію щодо неможливості заміни сторони у виконавчому провадженні поза межами строку, визначеному у виконавчому документі судом, за відсутності поновлення такого пропущеного строку, що, в силу ст.263 ЦПК України, враховується судом.

До матеріалів заяви не додано копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії виконавчого листа/виконавчих листів з відповідними відмітками державного виконавця.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що з наданих заявником доказів, не можливо встановити існування процесуального правонаступництва у зобов`язальних правовідносинах на стадії виконання рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року, а також те, що не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення, заява про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

На підставі викладеного, керуючись ст.442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар