справа № 462/8728/15-ц
УХВАЛА

08 липня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Чижа А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Львові заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС», заінтересовані особи: акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

ТОВ «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача в межах виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі №462/8278/15 від 11.04.2016 року з публічного акціонерного товариства «ВіЕс БАНК» (2018 року реорганізовано в АТ «ТАСКОМБАНК») на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС». В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11.04.2016 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь ПАТ «ВіЕс БАНК» заборгованість за кредитним договором KF 49210 від 20.08.2008 року у розмірі 109580 грн 81 коп. та 2252 грн 70 коп. судових витрат. На виконання вказаного рішення суду, Залізничним районним судом м. Львова 14.09.2016 року видано виконавчі листи у справі №462/8278/15-ц. 29.12.2017 року між ПАТ «ВіЕс БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором №КF 49210 від 20.08.2008 року, укладеним між АТ ПАТ «ВіЕс БАНК» та ОСОБА_3 . Тому просить заяву задовольнити та замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні її правонаступником.

Учасники справи та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду були повідомлені належним чином, представник заявника подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. (п.2 ч.3 ст.442 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11.04.2016 року у справі № 462/8728/15-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк 109 580 (сто дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн 81 коп. заборгованості та 2252,70 грн судового збору /а.с.49-50/. На виконання рішення суду 06.09.2026 року видано виконавчі листи.

29.12.2017 між ПАТ «ВіЕс БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором №КF 49210 від 20.08.2008 року, укладеного між АТ ПАТ «ВіЕс БАНК» та ОСОБА_3 /а.с .51-56/.

Водночас з відповіді Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 03.07.2024 року за № 59225 вбачається, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 57458194 з примусового виконання виконавчого листа Залізничного районного суду м. Львова№ 462/8728/15-ц від 06.09.2016 року. 27.12.2028 року на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Повторно виконавчий документ на виконання відділу не надходив.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання, а п. 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Також, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Суд поновляє пропущений строк з причин, визначених судом поважними.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина четверта статті 4 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції на час видачі виконавчого листа) регулює питання повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Зокрема, однією з підстав відповідно до пункту 2 частини четвертої цієї статті є пропуск встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стаття 11 Закону про виконавче провадження регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 - строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Згідно із ч. 1 ст. 12 вказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону про виконавче провадження).

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Стаття 37 Закону про виконавче провадження регулює підстави для повернення виконавчого документа стягувачу. Зокрема згідно із п. 2 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону (в редакції чинній на час спірних правовідносин) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина п`ята статті 37 Закону про виконавче провадження).

Водночас, згідно із пп 4 п. 10-2 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

У своїй постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 /провадження №14-197 цс 21/ Велика Палата Верховного Суду зазначила, що враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Оскільки законом визначений порядок та строки для вчинення певних дій, такі строки в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинні дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та підлягають доведенню в силу принципів змагальності та диспозитивності, визначених положеннями ст.ст.12,13,82 ЦПК України.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 27.12.2018 року на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу, а отже строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюється з дня його повернення, а саме із 27.12.2018 року. Трьохрічний строк пред`явлення такого виконавчого листа до виконання сплив 28.12.2021 року, однак заявником заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не подано та не зазначено поважних причини пропуску цього строку, а тому суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні вказаної заяви.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 260, 433, 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

постановив:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС», заінтересовані особи: акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про заміну сторони виконавчого провадження-відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Іванюк І.Д.