Справа № 677/284/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2024 м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/284/24,

сторони у справі:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

вимоги позову стягнення заборгованості,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі по тексту - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_2 вказав, що 13.01.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (надалі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 15863-01/2023 (надалі Договір 1), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

30.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвеструм Груп» (надалі - ТОВ «Інвеструм Груп») (колишня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм)» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 3008202/1, відповідно до якого ТОВ «Інвеструм Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» Права вимоги до Боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 3008202/1 від 30.08.2023 року до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 19500 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14500 грн сума заборгованості за відсотками.

Після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту відступлення права вимоги до відповідача, а саме з 30.08.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Крім того, 16.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі по тексту ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та ОСОБА_1 укладено договір позики № 78785873 (надалі Договір 2), який було укладено у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 8 від 26.07.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором в сумі 16312,50 грн, з яких 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11812,50 грн сума заборгованості за відсотками.

З моменту відступлення права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.

Зважаючи на вказане, оскільки відповідач не виконав свої обов`язки за договорами № 15863-01/2023 від 13.01.2023 року, і № 78785873 від 16.02.2023, та має перед позивачем зазначені вище заборгованості за вказаними договорами, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказані суми заборгованості, а також судові витрати зі сплати судового збору.

Відповідач подав до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» визнав частково, просив задоволити позов частково, та стягнути з нього на користь позивача в розмірі 13 425,00 грн, а в решті позовних вимог відмовити, посилаючись на наступне.

За Договором 1 відповідач вказав, що відповідно до укладеного ним 13.01.2023 року з ТОВ «ФК «Інвеструм» договору він отримав 5000,00 грн. Відповідно до умов договору тіло кредиту становить 5000 грн, строк користування кредитом 25 днів, процентна ставка 0,99% на день (49,5) грн/день). Визнав, що має заборгованість за договором 1 в розмірі: 15000 грн заборгованість за тілом кредиту, та 5000 х 0,99 % х 25 = 1237,50 грн за користування кредитом 25 днів, а всього борг становить 6237,50 грн.

За Договором 2 відповідач вказав, що відповідно до укладеного ним 16.02.2023 року з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договору позики він отримав 4500,00 грн. Відповідно до умов договору тіло кредиту становить 4500 грн, строк користування кредитом 15 днів, процентна ставка 2.50 % на день (112,5 грн/день). Визнав, що має заборгованість за договором 2 в розмірі: 4500 грн заборгованість за тілом кредиту, та 4500 х 2.5% х 15 = 1687,5 грн за користування кредитом 15 днів, а всього борг становить 6187,50 грн.

Враховуючи наведене, визнав загальну суму заборгованості у розмірі 12425,00 грн по Договору 1 та Договору 2, а решту позовних вимог вважає необгрунтованими.

Представник позивача ОСОБА_3 надіслав відповідь на відзив, у якій вказав, що вважає відзив на позов безпідставним та необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Просив відзив залишити без задоволення, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги повністю задовольнити, та стягнути з ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати.

На обґрунтування зазначеного вказав, що у п.1.1, п. 1.2, п. 1.3, п. 4.3 кредитного договору № 15863-01/2023, у п.1., п.2.1, п. 2.2, п. 4, п. 6 договору позики № 78785873 сторони узгодили всі істотні умови договору: розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі у відповідача такого договору, на таких умовах, шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач погодився на умови щодо пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення поверненнч кредиту, а тому твердження відповідача про незаконність нарахування процентів є необгрунтованою.

Посилаючись на отримання від первісного кредитора детального розрахунку заборгованості за договором № 15863-01/2023, просив його долучити до матеріалів справи.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у надісланій до суду відповіді на відзив позовні вимоги просив повністю задовольнити, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

28.02.2024 ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі і постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Щодо кредитного договору № 15863-01/2023 від 13.01.2023 року.

Судом встановлено, що 13.01.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 15863-01/2023.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника W1756, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить розділ 7 Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін».

Відповідно умов кредитного договору № 15863-01/2023, відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі 5000 грн, строком на 25 днів до 06.02.2023. Процентна ставка 361,35 % річних від суми кредиту з розрахунку 0,99% на добу.

Згідно з пунктом 3.3.3. договору сторони узгодили, що клієнт має право відстрочити виконання зобов`язання на строк 10/20 днів, сплативши для цього проценти відповідно до наведеного нижче розрахунку: 10 днів 2,94% на добу від тіла кредиту, 20 днів- 2,24 % на добу від тіла кредиту.

Згідно заявки від 07.02.2023, сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору № 15863-01/2023, згідно умов яких погоджено відстрочення виконання позичальником зобов`язання на 10 днів, тобто до 16.02.2023 року, а також зазначено, що будь-які нарахування за кредитним договором призупиняються, а сума заборгованості Клієнта становить 8250,00 грн.

Докази пролонгації договору № 15863-01/2023 від 13.01.2023 року після 16.02.2023 року в матеріалах справи відсутні.

30.08.2023 між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30082023/1, відповідно до умов якого, ТОВ «Інвеструм Груп» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку 1.

Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №30082023/1 від 30.08.2023 року значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 15863-01/2023, сума заборгованості 19500 грн.

Позивач стверджує, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 19500 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14500 грн сума заборгованості за відсотками.

Факт перерахування ТОВ «ФК «Інвеструм» кредитних коштів у розмірі 5000 грн за договором № 15863-01/2023 визнано відповідачем ОСОБА_1

Долучений позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором № 15863-01/2023 проведений за період з 30.08.2023 по 31.01.2024, та містить суму заборгованості, яка вказана у витязі з Реєстру боржників до Договору факторингу №30082023/1 від 30.08.2023 року.

З долученого позивачем до відповіді на відзив розрахунку заборгованості за кредитним договором № 15863-01/2023, який проведений за період з 13.01.2023 року по 29.08.2024, вбачається, що ТОВ «ФК «Інвеструм» нараховувало відсотки за договором з дати укладення договору з 13.01.2023 року до 26.02.2023 року включно, а прострочені відсотки за договором нараховані з 27.02.2023 року по 29.08.2023 року.

Докази пролонгації кредитного договору № 15863-01/2023 після дати, визначеної додатковою угодою від 07.02.2023 року 16.02.2023 в матеріалах справи відсутні.

Щодо договору позики № 78785873 від 16.02.2023 року.

Судом встановлено, що 16.02.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 78785873.

Договір позики № 78785873 підписано відповідачем ОСОБА_1 16.902.2023 року електронним підписом позичальника 7ncT1iPUTz, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить розділ 28 договору позики «Юридичні адреси та реквізити сторін».

Згідно з пунктом 1 договору позики № 78785873 грошові кошти передаються позичальнику, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів платіжного засобу позичальника.

Зі змісту договору встановлено, що сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: базова процентна ставка (фіксована)/день 2,5 %, знижена процентна ставка 0,875 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70 % за день, пеня 2,70 % в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1910,29 %. Орієнтовна загальна вартість позики 5090,63 грн.

Строк дії договору № 78785873 сторони узгодили 15 днів - з 16.02.2023 року по 03.03.2023 року.

Відповідачем ОСОБА_1 у договорі позики № 78785873 від 16.02.2023 року у пункті 28 зазначено реквізит платіжного засобу - рахунок: НОМЕР_1 .

Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_1 , взяті на себе зобов`язання з повернення позики у встановлений строк не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 16312,50 грн, з яких 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11812,50 грн сума заборгованості за відсотками.

При цьому, позивачем до позовної заяви не долучено документи, які підтверджують виконання ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» пункту 1 договору позики № 78785873 щодо зарахування коштів у сумі 45000,00 грн на банківський рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 , який вказаний ним у договірі позики.

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_1 визнано факт перерахування йому 4500 грн. на виконання умов договору позики № 78785873.

Долучений позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором позики № 78785873 від 16.02.2023 року проведений за період з 26.07.2023 по 31.01.2024, та містить суму заборгованості, яка вказана у витязі з Реєстру боржників № 8 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року.

Розрахунок заборгованості за період з дати укладення позики № 78785873 від 16.02.2023 року, і до відступлення ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» позивачу права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 78785873 в матеріалах справи відсутній.

Докази пролонгації договору № 78785873 від 13.01.2023 року після 03.03.2023 року в матеріалах справи відсутні.

14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 8 від 26.07.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 78785873 в сумі 16312,50 грн, з яких 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11812,50 грн сума заборгованості за відсотками.

Згідно з Витягом Реєстру боржників № 8 від 26.07.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року значиться боржник ОСОБА_1 , договір позики № 78785873, заборгованість в сумі 16312,50 грн, з яких 4500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11812,50 грн сума заборгованості за відсотками.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування».

V. Оцінка суду

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Згідно з статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Оскільки кредитний договір № 15863-01/2023 від 13.01.2023 року, та договір позики № 78785873 від 16.02.2023 року підписані відповідачем, шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому вони укладені з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

В силу частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Представник позивача в позовній заяві обґрунтовує право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача тим, що первісні кредитори ТОВ «ФК Інвеструм», яке в подальшому змінило назву на ТОВ «Інвеструм Груп», та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступили права вимоги до відповідача за кредитним договором № 15863-01/2023 від 13.01.2023 року, та за договором позики № 78785873 від 16.02.2023 року, відповідно, позивачу у справі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Факт отримання коштів в сумі 5000 грн за кредитним договором № 15863-01/2023 від 13.01.2023 року, та в сумі 4500 грн за договором позики № 78785873 від 16.02.2023 року визнаний відповідачем ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , отримавши:

- в ТОВ «ФК Інвеструм» за кредитним договором № 15863-01/2023 від 13.01.2023 року кредит в сумі 5000 грн, який вчасно не повернув, узгоджені договором відсотки не сплатив, а тому з нього на користь правонаступника кредитора ТОВ «Інвеструм Груп» (попередня назва - ТОВ «ФК Інвеструм») - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належить стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 5000 грн та 3250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками за період з 13.01.2023 року по 16.02.2023 року, а всього кошти в розмірі 8250 грн;

- у ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за договором позики № 78785873 від 16.02.2023 року позику в сумі 4500 грн, суму якої вчасно не повернув, узгоджені договором відсотки не сплатив, а тому з нього на користь правонаступника кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належить стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 4500 грн та 590,63 грн - сума заборгованості за відсотками за період з 16.02.2023 року по 03.03.2023 року, а всього кошти в розмірі 5090,63 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за кредитним договором № 15863-01/2023 від 13.01.2023 року за період з 17.02.2023 року по 31.01.2024 рік (дата складання розрахунку), та заборгованості по сплаті процентів за договором позики № 78785873 від 16.02.2023 року за період з 03.03.2023 року по 31.01.2024 рік (дата складання розрахунку), суд доходить наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом у даній справі встановлено, шо:

- відповідно до п. 1.2 кредитного договору № 15863-01/2023 від 13.01.2023 року, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 06.02.2023 року. Додатковою угодою від 07.02.2023 року дію кредитного договору № 15863-01/2023 пролонговано на 10 днів, тобто до 16.02.2023 року. Докази пролонгації договору № 15863-01/2023 після 16.02.2023 року в матеріалах справи відсутні;

- відповідно до п. 2.2 Договору позики № 78785873 від 16.02.2023 року позика надається строком на 15 днів, тобто до 03.03.2023 року. Докази пролонгації Договору № 78785873 після 03.03.2023 року в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на вказане, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії договорів є необґрунтованими. Правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором № 15863-01/2023, нарахованих після 16.02.2023 року, та за договором позики № 78785873, нарахованих після 03.03.2023 року, відсутні. Зазначений висновок зроблений з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.02.2019 року в справі № 175/4753/15-ц.

За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 15863-01/2023, та за договором позики № 78785873, проте первинні кредитори за вказаними договорами (ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») продовжували нараховувати проценти поза межами дії таких договорів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, та з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника:

- кредитора ТОВ «ФК «Інвеструм Груп» заборгованість за кредитним договором № 15863-01/2023 від 13.01.2023 року у розмірі 8250 грн, з яких 5000 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 3250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками за період з 13.01.2023 року по 16.02.2023 року;

- кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість за договором позики № 78785873 від 16.02.2023 року в розмірі 5090,63 грн, з яких: 4500 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 590,63 грн - сума заборгованості за відсотками за період з 16.02.2023 року по 03.03.2023 року, а всього разом кошти в розмірі 13340,63 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

VI. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено на 37,3 % (13340,63 х 100 : 35812,50), а тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1129 грн 44 коп. (3028 х 37,3 : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за кредитним договором № 15863-01/2023 від 13.01.2023 року у розмірі 8250 грн, з яких 5000 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 3250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками за період з 13.01.2023 року по 16.02.2023 року; заборгованість за договором позики № 78785873 від 16.02.2023 року в розмірі 5090,63 грн, з яких: 4500 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 590,63 грн - сума заборгованості за відсотками за період з 16.02.2023 року по 03.03.2023 року, а всього разом кошти в розмірі 13340,63 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1129 грн 44 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя Р. В. Вознюк