КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження № 22-ц/824/4987/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Київ

Справа № 359/1789/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2023 року, ухвалене у складі судді Журавського В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до керуючої відділенням №2 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними,

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до керуючої відділенням №2 АТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, в якому просив витребувати у керуючої відділенням №2 АТ «Ощадбанк» у м. Бориспіль ОСОБА_4 оригінали наступних документів: на підставі яких проводиться систематичне нарахування боргів на розрахунковий рахунок, який повинен був бути закритий у зв`язку з анулюванням пенсійної картки; проводиться систематичне зникнення коштів з іншого рахунку; оригінал договору списання; пояснення стосовно того, чому позивачу була видана соціальна, а не пенсійна картка.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що з матеріалів справи зникла інформація, документи, відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, які були надані ним на вимогу суду першої інстанції, а також заява на адресу суду від 30.06.2023 року та не були враховані судом при прийнятті рішення.

Зазначає, що посилання на те, що він звернувся не до тієї посадової особи також викликає нерозуміння, так як він неодноразово звертався до Головного управління по м. Києву і Київський області і саме Заступник начальника Головного управління Дуброва О.М. перенаправила його вирішувати питання до керівника відділення у м. Бориспіль.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_5 , вважаючи рішення суду законним та прийнятим з додержанням норм процесуального права, а доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, необґрунтованими, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Вказує, що позивачем подано позов до неналежного відповідача, а зазначений в позові відповідач, як фізична особа, не може бути відповідачем у даній справі, оскільки вимоги стосуються договірних відносин з Банком.

Зазначає, що позивачу було надано детальну відповідь з приводу випуску карток позивачу та зняття коштів з його рахунку, зокрема, повідомлено, що з його «рахунку НОМЕР_1 здійснюється списання коштів для погашення заборгованості за кредитним лімітом, що передбачено ДКБО, розділом VII. Договірне списання». Вказана адреса в мережі інтернет, де на офіційному сайті AT «Ощадбанк» розміщено текст договору комплексного банківського обслуговування. Листом окремо звернуто увагу позивача, що для вирішення питання щодо погашення заборгованості за кредитним лімітом та отримання запитуваних документів він може звернутись до відділення Банку № 10026/0901, яке знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Нижній Вал, буд. 2 .

Жодного письмового звернення позивача, після отримання відповіді Банку № 100.10/2-07/235 від 25.01.2023, до відділення Банку № 10026/0901, яке знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Нижній Вал, буд. 2 , зокрема, адресованого відповідачу, з приводу надання інформації та документів, про які зазначено в прохальній частині, відповідач не отримував, і відповідно не надавав жодної відмови позивачу у наданні такої інформації.

Посилається на те, відповідач, як фізична особа, не має права розголошувати інформацію щодо клієнтів Банку, і більш того надавати документи, що перебувають у володінні Банку. Позивачем не надано до суду жодних доказів, які б свідчили, що інформація та документи, які необхідно витребувати, перебувають у володінні відповідача, та не надано жодних доказів того, що відповідач уповноважений на надання позивачеві таких документів та інформації, які, в свою чергу, містять банківську таємницю.

Крім того, в матеріалах справи всі надані документи позивачем наявні, але при розгляді справи додані до них докази не були взяті судом до уваги, у зв`язку із недотриманням порядку надання доказів визначеного ст. 83 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та задовольнити його позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 18 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до керуючої відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль ОСОБА_4, в якій просив надати: оригінал документу, на підставі якого проводиться систематичне нарахування боргів по його картковому рахунку; оригінал документу, на підставі якого проводиться систематичне списання коштів з карткового рахунку, а також оригінал договору списання (а.с.3).

Листом №100.10/2-07/235 від 25 січня 2023 року Головним управлінням по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» була надана відповідь на заяву ОСОБА_1 від 18 січня 2023 року, за підписом заступника начальника Головного управління з роздрібного бізнесу Дуброви О.М. , з приводу випуску карток позивачу та зняття коштів з рахунку позивача, зокрема, повідомлено, що з його «рахунку НОМЕР_1 здійснюється списання коштів для погашення заборгованості за кредитним лімітом, що передбачено ДКБО, розділом VII. Договірне списання». Вказана адреса в мережі інтернет, де на офіційному сайті АТ «Ощадбанк» розміщено текст Договору комплексного банківського обслуговування (а.с. 9).

Крім того, рекомендовано позивачу, що для вирішення питання щодо погашення заборгованості за кредитним лімітом та отримання запитуваних документів він може звернутись до відділення Банку № 10026/0901, яке знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Нижній Вал, буд. 2 .

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що керуюча відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль ОСОБА_4 є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки спірні договірні відносини виникли виключно між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк». Судом було роз`яснено право про заміну первісного відповідача належним відповідачем, з керуючої відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль ОСОБА_4 на АТ «Ощадбанк». Проте, клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивач не заявляв. З огляду на це, судом не було встановлено підстав для покладення на керуючу відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль ОСОБА_4 обов`язку з надання документів та інформації, яку просить витребувати позивач, а тому дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з позовом до керуючої відділенням №2 АТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_4, позивач посилався на те, що понад 20 років, будучи військовим пенсіонером, отримує пенсію у відділенні № НОМЕР_2 АТ «Ощадбанк» у м. Бориспіль. Під час зміни пенсійної картки у зв`язку з закінченням терміну її дії позивачу, без його погодження, замість пенсійної картки була видана соціальна картка. Починаючи з 2019 року щомісячно позивачу нараховуються борги та без його відома та згоди здійснюється списання коштів з рахунку. Позивач звертався до керуючої відділенням №2 АТ «Ощадбанк» ОСОБА_4 з проханням надати оригінали документів, на підставі яких проводиться систематичне нарахування боргів на рахунок, який має бути закритим у зв`язку з анулюванням пенсійної картки; проводиться систематичне зникнення коштів, а також оригінал договору списання. Прийнявши вказане звернення, працівники банку належним чином не відреагували. Натомість направили вказане звернення до Головного управління АТ «Ощадбанк» в м. Києві. В листі від 14 лютого 2023 року Головне управління АТ «Ощадбанк» в м. Києві не надав відповіді на жодне з поставлених питань. Позивач виконав отримані рекомендації та звернувся до відділення № 2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль, однак його звернення були залишені без уваги.

Отже, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до керуючої відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль ОСОБА_4, як до відповідача, про ненадання інформації та документів, які стосуються договірних відносин між ним та АТ «Ощадбанк».

Структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків визначено Законом України «Про банки і банківську діяльність» (стаття 1 цього Закону).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківська система України складається з Національного банку України та інших банків, а також філій іноземних банків, що створені і діють на території України Банк самостійно визначає напрями своєї діяльності і спеціалізацію за видами послуг. Національний банк України визначає види спеціалізованих банків та порядок набуття банком статусу спеціалізованого. Національний банк України здійснює регулювання діяльності спеціалізованих банків через економічні нормативи та нормативно-правове забезпечення здійснюваних цими банками операцій.

Банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті, як у національній, так і в іноземній валюті (ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Тобто, основними функціями банків є: прийом депозитів від юридичних та фізичних осіб; кредитування підприємств і населення, організація та здійснення розрахунків у господарстві, здійснює інші послуги за фінансовими операціями, тощо.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України. Вимоги до повідомлення банку про відкриття відокремленого підрозділу та про зміни в діяльності відокремленого підрозділу, порядок включення відомостей про відокремлені підрозділи банку та зміни в їх діяльності до Державного реєстру банків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідно до ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно з ч.3 ст. 95 ЦК України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з ч.1 ст.56 цього Закону клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов`язані на вимогу клієнта надати таку інформацію: 1) відомості, які підлягають обов`язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан; 2) перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; 3) перелік послуг, що надаються банком; 4) ціну банківських послуг; 5) іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг; 6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків; 7) інформацію, обов`язковість надання якої передбачена законом.

Відповідно до частин 1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

За змістом правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 дійшов висновку, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Встановивши, що спірні договірні відносини щодо відкриття та обслуговування карткових рахунків виникли виключно між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що керуюча відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль ОСОБА_4 є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач, як клієнт банку, вправі вимагати інформацію та надання оригіналів документів стосовно свого карткового рахунку від АТ «Ощадбанку», як від юридичної особи, а не від фізичної особи ОСОБА_4 , яка, крім того, як стверджує представник відповідача у відзиві на позовну заяву, не займає посаду керуючою відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для задоволення позову, колегія суддів відхиляє, оскільки ОСОБА_1 звернувся з позовом до фізичної особи ОСОБА_4 про витребування та надання інформації та документів з приводу списання грошових коштів зі свого рахунку, що перебувають у володінні саме філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», а не у володінні керуючої відділенням.

Таким чином, позивачем подано позов до неналежного відповідача, оскільки вимоги стосуються договірних відносин позивача саме з АТ «Ощадбанк».

Оскільки не встановлено підстав для покладення на ОСОБА_4 обов`язку з надання документів та інформації, яку просить витребувати позивач, доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє.

Враховуючи те, що АТ «Ощадбанк» до участі у цій справі як співвідповідач не залучений, заяв чи клопотань про його залучення позивач не заявляв, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку із неналежним складом учасників справи.

З огляду на викладене, належним відповідачем у цій справі є АТ «Ощадбанк», яке надає банківські послуги здійснює нарахування та списання коштів та володіє інформацією щодо діяльності та фінансового стану клієнта, а не посадова особа банку ОСОБА_4 .

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 12 липня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.