Справа №359/7029/24
Провадження №2-з/359/65/2024
УХВАЛА

9 липня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представ-ника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до обслуговуючого кооперативу «Сонце» та ОСОБА_3 про розірвання договору про спільну участь у будівництві, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та витребування цього об`єкта нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що його довірителем пред`явлений позов про розірвання договору про спільну діяльність у будівництві №007/09/2016, укладеного 16 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ОК «Заміський клуб Вишеньки»; скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової В.Ю. №43963889 від 9 листопада 2018 року про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером :01:001:2161 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по АДРЕСА_1 ; а також витребування цього об`єкта нерухомого майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 . Відповідач може відчужити земельну ділянку у власність іншої особи. Ця обставина свідчить про те, що невжиття заходу забезпечення позову утруднить виконання рішення суду та захист прав позивача. Тому представник позивача ОСОБА_1 просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером :01:001:2161 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по АДРЕСА_1 .

1.2. Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

2. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

2.1. Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

2.2. Згідно з п.1 ч.1, ч.3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Водночас, захід забезпечення позову має бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

2.3. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

2.4. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

2.5. Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

2.6. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

а. щодо вжиття заходу забезпечення позову.

3.1. В липні 2024 року ОСОБА_2 пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.9-11), в якому він просить розірвати договір про спільну діяльність у будівництві №007/09/2016, укладений 16 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ОК «Заміський клуб Вишеньки»; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової В.Ю. №43963889 від 9 листопада 2018 року про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером :01:001:2161 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по АДРЕСА_1 ; а також витребувати цей об`єкт нерухомого майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 . Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 8 липня 2024 року (а.с.12) відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ці обставини свідчать про те, що захід забезпечення позову, обраний представником позивача ОСОБА_1 , є співмірним із заявленими позовними вимогами, зокрема вимогою про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

3.2. Зі змісту відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №682704 від 9 липня 2024 року (а.с.13-14) вбачається, що право власності на земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером :01:001:2161 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 . Відомості про державну реєстрацію обтяжень цього об`єкта нерухомого майна відсутні. Тому ОСОБА_3 може в будь-який час відчужити земельну ділянку у власність іншої особи. Ця обставина не тільки утруднить виконання рішення суду, а також унеможливить навіть задоволення позову в частині вимоги про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Крім того, ОСОБА_2 буде змушений додатково звертатись до суду з новим позовом про оспорювання дійсності договору відчуження земельної ділянки. Ця обставина свідчить про те, що невжиття заходу забезпечення позову також істотно утруднить захист права позивача.

3.3. Очевидно, що застосування обтяження відносно земельної ділянкипризведе до втручання держави у право ОСОБА_3 на мирне володіння його майном. Однак таке втручання є не тільки виправданим, але й необхідним, оскільки воно спрямовано не лише на забезпечення цивільного судочинства, а також на запобігання виникненню нових спорів з іншими особами, які можуть придбати земельну ділянку. Вказані цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами ОСОБА_3 . Крім того, застосування обтяження до земельної ділянки полягає у позбавленні можливості лише відчужити вказаний об`єкт нерухомого майна, а не володіти ними. Ця обставина свідчить про те, що застосування обтяження відносно земельної ділянки не призведе до жодних негативних наслідків для ОСОБА_3 . Вжиття заходу забезпечення позову сприятиме захисту права на справедливий суд, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не порушить гарантії, передбачені п.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

3.4. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення позову належить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером :01:001: 2161 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по АДРЕСА_1 .

б. щодо вжиття заходів зустрічного забезпечення.

3.5. Само по собі накладення арешту на земельну ділянку не спроможне спричинити збитки ОСОБА_3 . Крім того, ОСОБА_2 є громадянином України, який постійно проживає на території України. В його власності перебуває рухоме та нерухоме майно. Ці обставини свідчать про відсутність ризику невідшкодування збитків, заподіяних ОСОБА_3 вжиттям заходу забезпечення позову.

3.6. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4-ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером :01:001:2161 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 .

Стягувач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає в кв. АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іденти-фікаційний номер НОМЕР_2 , проживає в кв. АДРЕСА_3 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення судового рішення. Водночас, оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець