Справа № 367/7544/23
Провадження №2/367/1819/2024
17 червня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого - судді Третяк Я.М.,
секретаря судових засідань - Люліної О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, -
У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, в якому просить: припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій формі в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень щомісячно.
В обґрунтування позову зазначає, що 22 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 283. ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син - ОСОБА_3 .
13 січня 2017 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі 367/8339/16-ц, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.
09 травня 2023 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/1585/23 про стягнення аліментів, було визначено сплату позивачем аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи із 07 березня 2023 року і до повноліття ОСОБА_3 . Виконавче провадження по справі про стягнення аліментів не відкривалось. Після розлучення син постійно приживав з матір`ю.
Позивач вказує, що з ІНФОРМАЦІЯ_3 його син - ОСОБА_3 , почав проживати з позивачем і перебувати на повному його утриманні. Така домовленість була досягнута із відповідачем в усній формі.
Зауважує, що ОСОБА_3 наразі відвідує Ірпінський академічний ліцей «МРІЯ» Ірпінської міської ради, що знаходиться поруч із будинком його проживання, по АДРЕСА_1 , та навчається у 8Б класі.
Оскільки, після прийняття судом рішення про стягнення аліментів з батька, обставини, на підставі яких судом було задоволено позовні вимоги, змінились, змінилась особа з якою проживає дитина, тому позивач вважає, що стягнення з нього аліментів на утримання дитини, яка проживає з позивачем, має бути припинено.
07 грудня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі, розгляд справи було вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі.
11.03.2024 року позивач ОСОБА_4 подав до суду клопотання, в якому просив долучити до матеріалів справи актуальні акт обстеження умов проживання від 16.02.2024 року та акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї власника житла (заявника) від 22.02.2024 року.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 березня 2024 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Також, Ірпінського міського суду Київської області від 28 травня 2024 року було вирішено викликати представника служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради та визнано його явку в судове засідання обов`язковою, однак явка представника служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради не була забезпечена.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 обґрунтував необхідність звільнення від сплати аліментів, зауваживши, що син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ним та перебуває на повному його утриманні як і малолітня донька від нового шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.
Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Враховуючи вимоги даної норми закону, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та згодою позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим, керуючись положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2017 року у справі № 367/8339/16-ц,, що підтверджується копією судового рішення
Від шлюбу сторони мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02 серпня 2016 р.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною другою статті 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Такий обов`язок також передбачений статтею 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Згідно частин 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
З точки зору сімейного законодавства, а саме статті 7 СК України, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 09 травня 2023 року у справі № 367/1585/23 про стягнення аліментів, було вирішено стягнути з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи із 07 березня 2023 року і до повноліття дитини, що підтверджується копією судового рішення.

Частиною другою статті 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням предмета спору між сторонами, а саме звільнення від сплати аліментів на утримання дітей, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

У справі №711/8561/16-ц Верховний Суд зазначив, що за своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Згідно постанови Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц (провадження №61-3738св22) зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22)).

Разом з тим, рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно відповідати найкращим інтересам дитини.

Висновки щодо застосування статті 197 СК України викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі №125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі №219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі №760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі №307/1186/17.

Основний правовий висновок, який міститься в таких постановах, зводиться до того, що лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів.

Проте, практика застосування статті 197 СК України залежить від обставин кожної конкретної справи, з огляду на те, що «обставина, яка має істотне значення» у розумінні частини другої статті 197 СК України, у кожному випадку має індивідуальний характер, а питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц (провадження №61-3738св22).

Звертаючись до суду з позовом та обґрунтовуючи підстави для звільнення від сплати аліментів, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що син припинив проживати з матір`ю та з 10 серпня 2023 року почав проживати разом з ним та перебуває на повному його утриманні.

Так, згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 08 вересня 2023 року, виданого та засвідченого депутатом Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_6 , ОСОБА_3 проживає разом із батьком ОСОБА_1 з 10 серпня 2023 року в будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, як вбачається з копії акта обстеження умов проживання від 04.09.2023 року, затвердженого начальником служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, 04.09.2023 року було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом із батьком ОСОБА_1 в частині приватного житлового будинку, який складається із 3-х житлових кімнат, загальною площею 115 м.кв., що має газо-, водо- та електропостачання. Умови проживання задовільні, наявні необхідні меблі та побутова техніка, побут родини організований, в будинку чисто, усі члени родини дотримуються санітарно-гігієнічних норм проживання. Для виховання та розвитку дитини створені необхідні умови, а саме: для ОСОБА_3 відведено окрему кімнату, облаштовану ліжком, шафою, письмовим столом. Наявний одяг, канцелярське приладдя, засоби гігієни в достатній кількості. Стосунки та традиції сім`ї доброзичливі.

Факт проживання сина з позивачем також підтверджуються актом обстеження умов проживання від 16.02.2024 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї власника житла (заявника) від 22.02.2024 року.

Поряд з цим,з 14 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_1 перебуває в шлюбі з ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.10.2022 р.

Від нового шлюбу позивач також має ще одну дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06 червня 2023 р.

При цьому, донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також проживає та перебуває на утриманні позивача, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 16.02.2024 року, затвердженого начальником служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 22.02.2024 року, виданого та засвідченого депутатом Ірпінської міської ради Київської області Корольом П.П.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приймаючи до уваги, що нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 141, 180-183, 197 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 89, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій формі в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень щомісячно.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я. М. Третяк