Провадження № 2/761/6749/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Яцишина А.О.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Личагіної С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и:

У квітні 2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРТЕЛЕКОМ», Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно з якого просив суд: стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 штрафні санкції відповідно до п. 5.5.1 договору від 13.02.2012 року у розмірі 3,53 коп., шляхом перерахунку за наступний розрахунковий період (зменшення суми до сплати за наступний місяць) та моральну шкоду у розмірі 70 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачкою ОСОБА_1 13.02.2012 року укладено договір №330287107 про надання телекомунікаційних послуг з Акціонерним товариством «Укртелеком». Відповідно до вищезазначеного договору відповідач та позивач - як споживач/абонент уклали договір відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання надавати позивачу загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги, супутні (додаткові) послуги, згідно з переліком та в обсягах, замовлених позивачем, а позивач зобов`язалась оплачувати отримані послуги відповідно до умов договору № від 13.02.2012 року.

У позовній заяві позивач добросовісно виконувала та виконує умови договору, проте відповідач навпаки порушує умови договору, 02 лютого 2024 року позивач звернулась засобами телефонного зв`язку до відповідача з прохання встановлення стаціонарного телефону 044-458-5017 на паузу на один місяць, дзвінок було здійснено зранку за номером , оператор відповів, що відключення відбудеться з понеділка. а саме 05.02.2024 позивач погодилась, перепитавши декілька разів чи буде відновлення зв`язку з 01 березня 2024 року, оператор завірила, що зв`язок буде відновлено 01 березня 2024 року. 01 березня 2024 року зв`язку відновлено не було, позивач була змушена повторно звертатися до оператора з вимогою щодо відновлення зв`язку стаціонарного телефону, оператор знайшов моє звернення (заяву), але повідомив, що не знає з яких причин не відбулось відновлення зв`язку. 01 березня 2024 року, позивач була змушена залишити заяву - претензію засобами телефонного зв`язку, яку було зареєстровано за №22-15- 61-75.

Позивачем вказано, що з 01.03.2024 року по 04.03.2024 року - її зв`язок відновлено не було, її стаціонарний телефон не працював. 04.03.2024 року позивач була змушена повторно звертатися до відповідача з вимогою відновити зв`язок, проте їй було повідомлено, що її заяву претензію будуть розглядати протягом 10 днів. Прошу суд звернути увагу, що у позивача відсутні заборгованості по сплаті за послуги, які надаються відповідачем. Варто зазначити, що відповідно до п. 3.3.3 договору від 13.02.2012 року № - абонент має право на: своєчасне отримання замовлених послуг.

Так, позивач зазначає, що позивач замовила відновлення послуги з 01.03.2024 року аж 02 лютого 2024 року, що свідчить про завчасність замовлення послуги. Відповідно до умов договору, а саме п.5.1 - за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором. Відповідно до пункту 5.5.1 Договору - за ненадання оплачених телекомунікаційних послуг або надання їх в обсязі меншому за оплачений - у розмірі оплаченої вартості ненадання послуг та штрафу у розмірі 25 відсотків вартості послуг. Відповідно до пункту 5.8 Договору - питання відшкодування завданих Абоненту фактичних збитків, моральної шкоди, втраченої вигоди вирішуються в судовому порядку. Вартість телекомунікаційних послуг, що надає відповідач складає 106 грн. 00 коп., разом з тим, позивач була позбавлена можливості користуватися своїм стаціонарним телефоном, на період який позивач просила відключити вона перебувала не вдома, для позивача зв`язок за допомогою стаціонарного телефону є надзвичайно важливим, позивач є пенсіонеркою поважного віку, позивачу досить складно користуватися мобільним телефоном, позивач постійно переймається, що у разі необхідності, позивач не зможе викликати швидку допомогу або аварійну службу, через похилий вік позивача мати постійно працюючий стаціонарний телефон є надзвичайно важливо та пов`язано із збереженням її здоров`я.

Окрім того, позивачем зазначено, що протиправними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, непокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення їх прав з вини відповідача викликало у позивача негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди позивач підтверджує тим, що завдана шкода спричинила у нього негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, , знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Також завдана позивачу моральна шкода полягає у душевних стражданнях та приниженні, що їм довелось присвятити багато свого часу на захист порушеного права, тому розмір спричиненої їй моральної шкоди 70 000,00 грн.

У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2024 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28.05.2024 до суду надійшов відзив у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимоги, та зазначив, що між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (яке в подальшому було перейменовано на Акціонерне товариство «Укртелеком») та ОСОБА_1 13.02.2012 року укладений договір № про надання телекомунікаційних послуг (надалі - Договір), який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, та надано в користування телефонний номер 4585014. З метою виконання замовленої позивачем послуги, відповідачем 02.02.2024 року було сформовано наряд на встановлення телефону на паузу на один місяць з 06.02.2024 року по 04.03.2024 року (включно). Фактичне відновлення телекомунікаційних послуг по номеру телефону позивача НОМЕР_1 після паузи відбулося 05.03.2024 року. Дата початку та закінчення періоду скорочення переліку надання послуг залежить від технічної можливості та може відрізнятися від заявленої абонентом дати але не більше ніж на три робочих дні. Відповідачем вказано, що в даному випадку, позивачем при поданні 01.02.2024 заяви на скорочення послуг (встановлення телефону на паузу) був зазначений строк надання цієї послуги на один місяць. Враховуючи технічну можливість, 06.02.2024 року відповідачем була надана позивачу послуга по встановленню паузи на фіксований телефонний зв`язок по номеру телефону НОМЕР_1 на один місяць, відновлення зв`язку по номеру телефону позивача НОМЕР_1 після паузи відбулося 05.03.2024, що підтверджено і не спростовується позивачем, відновлення зв`язку позивачу відбулося в рамках заявленого позивачем місячного терміну. Відповідач зазначає, що АТ «Укртелеком» при наданні вищевказаних послуг зв`язку ОСОБА_1 відсутні порушення вимог нормативно-правових та нормативних актів у сфері телекомунікацій, а отже відповідачем не було порушено прав ОСОБА_1 , як споживача вказаних послуг.

Також, у відзиві зазначено, що ані позовною заявою, ані наявними в справі доказами не підтверджено наявність вини AT «УКРТЕЛЕКОМ» та причинного зв`язку між діями AT «Укртелеком» по виконанню умов Договору та стражданнями позивача, тому відповідач вважає, що позовні вимоги і в цій частині по відшкодуванню моральної шкоди задоволенню не підлягають.

21.05.2024 до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову у яких зазначено, що оскільки, у матеріалах позовної заяви відсутні докази виконання відповідачем умов договору, за період зазначений у позовній заяві, вважаємо доводи зазначені у ній обґрунтованими.

14.11.2023 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив у якому позивач просив позов задовольнити у повному обсязі та частково викладені обставини аналогічні тим, що були викладені у позовній заяві.

В судовому засідання позивач позовну заяву підтримала та просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача дослідивши зібрані в матеріалах справи письмові докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

За змістом ч. 2-4 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Акціонерне товариство «Укртелеком» є оператором електронних комунікацій, предметом діяльності якого, зокрема, є надання послуг зв`язку, а саме, електронних комунікаційних послуг в розумінні Закону України «Про електронні комунікації», який набрав чинності з 01.01.2022 року, і на підставі якого втратив чинність Закон України «Про телекомунікації». В свою чергу, Закон України «Про телекомунікації» був прийнятий на зміну Закону України «Про зв`язок».

АТ «Укртелеком» надає електронні комунікаційні послуги (надалі - послуги зв`язку) споживачам (абонентам), в тому числі, і фізичним особам, на підставі укладених договорів, відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України,і Закону України «Про електронні комунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних-послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, інших нормативно- правових актів України, а також Умов та порядку надання електронних комунікаційних послуг АТ «Укртелеком», затверджених АТ «Укртелеком».

Пунктами 27 та 28 частини першої статті 2 Закону України «Про електронні комунікації», визначено, що: - електронна комунікація (телекомунікація, електрозв`язок) - передавання та/або приймання інформації незалежно від її типу або виду у вигляді електромагнітних сигналів за допомогою технічних засобів електронних комунікацій; - електронна комунікаційна послуга - це послуга, що полягає в прийманні та/або передачі інформації через електронні комунікаційні мережі, крім послуг з редакційним контролем змісту інформації, що передається за допомогою електронних комунікаційних мереж і послуг.

Поняття «електронна комунікаційна послуга», визначене Законом України «Про електронні комунікації», по своїй суті тотожне поняттям «послуга зв`язку», «послуга електрозв`язку» та «телекомунікаційна послуга», які містяться в інших чинних нормативно-правових актах України, які на даний час не приведені у відповідність до вищевказаного Закону України «Про електронні комунікації».

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (яке в подальшому було перейменовано на Акціонерне товариство «Укртелеком») та ОСОБА_1 13.02.2012 року укладений договір № про надання телекомунікаційних послуг (надалі - Договір), який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, та надано в користування телефонний номер 4585014 (а.с. 31-34).

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання надавати позивачу загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги, супутні (додаткові) послуги, згідно з переліком та в обсягах, замовлених Позивачем, а Позивач зобов`язалась своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов цього Договору.

Пунктом. 3.1.11. Договору встановлено, що відповідач зобов`язаний за заявою абонента установлювати або змінювати перелік послуг згідно із технічними можливостями Укртелекому.

Сторонами не заперечувалось, що 01.02.2024 року позивач звернулася в телефонному режимі до Довідково-інформаційного контакт-центру АТ «Укртелеком» на телефонний номер стосовно скорочення переліку послуг фіксованого телефонного зв`язку, а саме, подала усну заяву про встановлення паузи на фіксований телефонний зв`язок по номеру телефону НОМЕР_1 на один місяць. З метою виконання замовленої позивачем послуги, відповідачем 02.02.2024 року було сформовано наряд на встановлення телефону на паузу на один місяць з 06.02.2024 року по 04.03.2024 року (включно).

Сторонами не заперечувалось, що фактичне відновлення телекомунікаційних послуг по номеру телефону позивача НОМЕР_1 після паузи відбулося 05.03.2024 року.

Так, пунктом 16 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 (надалі - Правила) встановлено, що надання послуг здійснюється на замовлення споживача на підставі укладеного договору.

Згідно із частиною першою ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Підпунктом 31 пункту 35 Правил, передбачено, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на зміну переліку послуг (пакетів послуг), скорочення переліку послуг або припинення їх надання у порядку, встановленому цими Правилами та договором.

Під скороченням переліку послуг, у відповідності до п. 3 Правил, розуміється зупинення надання оператором послуг (послуги) на період та у випадках, передбачених Законом України «Про телекомунікації» та цими Правилами, із забезпеченням технічної можливості поновлення їх (її) надання абонентові.

Так, згідно із п. 32 Правил, замовлення, зміна умов надання, скорочення переліку послуг та припинення їх надання можуть здійснюватися дистанційно за допомогою засобів зв`язку на умовах, визначених договором, з дотриманням вимог цих Правил та інших актів законодавства.

Споживачі зобов`язані виконувати умови договору, в тому числі своєчасно оплачувати отримані послуги (п. 36 Правил).

Поряд з цим, Оператори телекомунікацій зобов`язані забезпечувати за письмовим зверненням споживача скорочення переліку послуг за наявності технічної можливості обладнання (підпункт 35 пункту 39 Правил).

Відповідно до пунктів 3.4.1. та 3.4.15. укладеного між Позивачем і Відповідачем вищевказаного Договору, Позивач також зобов`язувалася дотримуватись умов цього Договору та вимог чинних нормативних актів у сфері телекомунікацій, та самостійно ознайомлюватися з нормативними документами, розміщеними у засобах масової інформації.

Так, одним із нормативних актів у сфері телекомунікацій, який регулює правовідносини між Позивачем та Відповідачем та який був чинний у період виникнення спірних правовідносин, є «Умови та порядок надання електронних комунікаційних послуг АТ «Укртелеком», які затверджені наказом ПАТ «Укртелеком» від 10.07.2014 року № 340 (в редакції наказу АТ «Укртелеком» від 24.11.2023 року № 455). Вказаний нормативний акт був оприлюднений Відповідачем у мережі Інтернет на офіційному веб-сайті АТ «Укртелеком» (https://ukrtelecom.ua).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постановах від 21 січня 2021 року у справі №914/371/19 та від 18 березня 2021 року у справі № 927/791/18 дійшов висновку про те, що веб-сайт є засобом, призначеним для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації, а відтак є засобом масової інформації, тобто веб-сайти були прирівняні до засобів масової інформації.

Вищезазначені Умови та порядок надання електронних комунікаційних послуг АТ «Укртелеком» (надалі - Умови) визначають основні правила та порядок надання АТ «Укртелеком» електронних комунікаційних послуг та послуг, пов`язаних технологічно з електронними комунікаційними послугами, та є складовою частиною укладеного між Укртелекомом та Абонентом Договору (пункти 1.2. та 1.4. Умов).

Пунктом 1.3. Умов передбачено, що вони встановлюються та змінюються Укртелекомом в односторонньому порядку. При цьому Абонент зобов`язаний самостійно слідкувати за зміною діючих Умов, цін/тарифів/умов обслуговування, оприлюднених відповідно до законодавства та цих Умов. Умови, зміни та доповнення до них доводяться до відома Абонентів шляхом розміщення у куточках споживачів (покупців) у місцях продажу електронних комунікаційних послуг та обслуговування споживачів Укртелекому, на веб-сайті Укртелекому (https://ukrtelecom.ua).

Відповідно до пунктів 4.1.1. та 4.1.4. Абонент має право:

4.1.1. Обирати і замовляти види та кількість Послуг, що пропонуються Укртелекомом, отримувати їх відповідно до умов укладеного Договору, цих Умов, Тарифів і вимог чинного законодавства України, з урахуванням технічних особливостей Кінцевого обладнання Абонента та за умови відповідності такого обладнання технічним параметрам електронної комунікаційної мережі Укртелекому.

4.1.4. Обмежувати свій доступ до окремих видів Послуг, змінювати пакети Послуг або обраний Тарифний план, змінювати категорію АВН номеру телефону, за власним бажанням у випадках і порядку, передбачених укладеним Договором, на підставі письмової або усної заяви, поданої особисто та за наявності технічних можливостей Укртелекому.

В свою чергу, Укртелеком, в пункті 4.4.9. Умов, зокрема, зобов`язувався встановлювати або змінювати перелік Послуг за заявою Абонента згідно з технічними можливостями Укртелекому.

Також пунктом 6.5.1. Умов встановлено, що Абонент за власним бажанням може ініціювати скорочення переліку Послуг (за наявності технічної можливості), на підставі усної заяви за номером Довідково-інформаційного Контакт-Центру Укртелекому (тільки для фізичних осіб) та/або письмової заяви, поданої особисто або через уповноваженого представника. У заяві Абонент вказує строк, що не може перевищувати один рік, та причину скорочення переліку Послуг. Строк може змінюватися за окремою заявою Абонента.

Пункт 6.5.2. Умов, передбачає, шо скорочення переліку Послуг оплачується за тарифами, встановленими Укртелекомом. На період скорочення переліку послуг за Абонентом зберігається абонентський номер на термін, зазначений у заяві Абонента на скорочення переліку Послуг, за умови внесення Абонентом плати за період скорочення переліку Послуг.

Дата початку та закінчення періоду скорочення переліку надання Послуг залежить від технічної можливості та може відрізнятися від заявленої Абонентом дати але не більше ніж на три робочих дні.

В даній справі, позивачем при поданні 01.02.2024 заяви на скорочення послуг (встановлення телефону на паузу) був зазначений строк надання цієї послуги на один місяць. Враховуючи технічну можливість, 06.02.2024 року відповідачем була надана позивачу послуга по встановленню паузи на фіксований телефонний зв`язок по номеру телефону НОМЕР_1 на один місяць. Відновлення зв`язку по номеру телефону позивача НОМЕР_1 після паузи відбулося 05.03.2024, що підтверджено і не спростовується позивачем. Таким чином, відновлення зв`язку позивачу відбулося в рамках заявленого позивачем місячного терміну.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у діях АТ «Укртелеком» при наданні вищевказаних послуг зв`язку ОСОБА_1 відсутні порушення вимог нормативно-правових та нормативних актів у сфері телекомунікацій, а отже відповідачем не було порушено прав ОСОБА_1 , як споживача вказаних послуг, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 3, 53 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь відповідача моральну шкоду в розмірі 70 000,00 грн., то суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 23 ЦК України встановлює, яку форму може набувати моральна шкода, та в яких випадках вона може бути заподіяна особі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Отже, підставами для всіх випадків відшкодування шкоди, є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювана шкоди; 3) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; 4) вина заподіювана шкоди.

Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювана.

В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача. Таким чином, позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

При цьому, судова практика виходить із положення, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору» (пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, але й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Як уже встановлено судом, що у діях АТ «Укртелеком» при наданні вищевказаних послуг зв`язку ОСОБА_1 за Договором № про надання телекомунікаційних послуг від 13.02.2012 відсутні порушення вимог нормативно-правових та нормативних актів у сфері телекомунікацій, а отже відповідачем не було порушено прав ОСОБА_1 , як споживача вказаних послуг.

В даному випадку відсутні обов`язкові елементи складу цивільного правопорушення - факт наявності протиправної поведінки заподіювана шкоди та вина заподіювана шкоди, що, як наслідок, вказує на відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому відповідно до частини 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не доведено одночасної наявності чотирьох умов, які б слугували підставою для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення моральної шкоди, зокрема, неправомірності дій відповідача, наявності шкоди, вини заподіювача шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Таким чином інші доводи позивача не впливають на вищевказані висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позову в межах заявлених позивачем вимог за вказаних в позові підстав.

При цьому, відповідно до правил ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку із повною відмовою в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 56 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1192, ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1442, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 262-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про захист прав споживачів, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 05.07.2024.

Суддя: