Справа № 291/1309/23
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2024 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Митюк О.В.,

присяжних Хитрої Л.П., Черешнюк Л.О.,

при секретарі Колесник Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ружині цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ружинська селищна рада, Бердичівського району, Житомирської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати його брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та встановити над ним опіку та призначити його опікуном. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає з ним в с.Рогачі, Бердичівського району, Житомирської області, з 18.02.2023 року після отриманої травми хворіє та є особою з інвалідністю І групи, інвалідність на даний час встановлена йому безстроково.

Брат хворіє на психічний розлад та за станом здоров`я потребує надання соціальної допомоги (вирішення питання оформлення опіки), він також потребує постійного стороннього догляду, який за ним здійснює він.

На даний час ОСОБА_2 необхідно провести оперативні втручання, які потребують його згоди, однак внаслідок наявного у нього психічного захворювання він не може цього зробити, оскільки не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таку згоду може надати тільки опікун.

Заявник в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заявника підтримала заяву з підстав викладених в заяві, та просила суд її задовольнити. Заявлені вимоги мотивує тим, що на даний час є відповідний висновок судово психіатричної експертизи, якою встановлено, що ОСОБА_2 страждає на виражену деменцію, яка настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду. Його брат, заявник по справі, ОСОБА_1 , виявив бажання його доглядати про що подав відповідну заяву органу опіки та піклування, та про що було винесено відповідний висновок. Мати заявника та ОСОБА_2 в силу хвороби не може здійснювати такий догляд, а батько офіційно працевлаштований та працює. Крім того на даний час заявник із своїм братом перебуває за кордоном, де мають оперувати ОСОБА_2 .. Але для того, щоб вчиняти певні дії від ОСОБА_2 , заявнику необхідне відповідне рішення.

Представник заінтересованої особи Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області в судовому засіданні не заперечувала, щодо визнання ОСОБА_2 недієздатним, та підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуна громадянина ОСОБА_1 над його братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Рогачі, Ружинського району, Житомирської області та є братом заявника ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 виданого 05.12.1992 року Рогачівською сільською радою Ружинського району Житомирської області та серії НОМЕР_2 виданого 03.7.1996 року Рогачівською сільською радою Ружинського району Житомирської області (а.с.9-10).

ОСОБА_2 , постійно проживає в АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю першої групи, інвалідність встановлена йому безстроково, та потребує постійного стороннього догляду, дане стверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №256145, пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 виданим 02.08.2023 року, оглядом спеціалістів МСЕК (а.с.13-15), довідкою характеристикою Ружинської селищної ради №89 від 04.10.2023 року, випискою із медичної карти стаціонарного хворого «Ружинської центральної лікарні» №2352 від 17.08.2023 року, випискою із медичної карти стаціонарного хворого КПН «Київська міська клінічна лікарня №18» №ІХ-230504/4524, випискою із медичної карти стаціонарного хворого «Клінічна лікарня «Феофанія» №23/3/2752, випискою медичної карти стаціонарного хворого КПП «Київська міська клінічна лікарня №6» №2511, випискою медичної карти стаціонарного хворого КПП «Київська міська клінічна лікарня №6» №3338, випискою із медичної карти стаціонарного хворого КПН «Київська міська клінічна лікарня №18» №ІХ-230518/5114, випискою із медичної карти стаціонарного хворого КПН «Київська міська клінічна лікарня №18» №ІХ-230519/5148, випискою із медичної карти стаціонарного хворого КПН «Київська міська клінічна лікарня №18» №ІХ-230522/5219 (а.с.33-48).

Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного №РЖ 69/24 від 03.04.2024 року ОСОБА_1 є обмежено придатним до військової служби (псоріаз бляшковий поширений, псоріаз волосяної частини голови. Підлягає повторному медичному пересвідченню 06.03.2029 року. (а.с.91).

Відповідно довідки №22 від 15.05.2024 року виданої ДП «Рогачівське», ОСОБА_3 працює в підприємстві на посаді інженера (а.с.97).

Відповідно довідки №21 від 15.05.2024 року виданої ДП «Рогачівське», ОСОБА_4 працює в підприємстві на посаді кухаря (а.с.98).

Відповідно виписки з історії хвороби №1435 виданої КНП КОР «ОПНМО» (епілептологічне відділення), та консультаційного висновку спеціаліста виданого КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, ОСОБА_4 має астенічний розлад органічного походження з стійкими цефалгіями. Астено-тривожний синдром, супутній ГХ 2 ст. Сечокамяна хвороба. Виявляє ознаки клінічно вираженої тривоги і депресії (а.с.101-102).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1 частини першої цієї ж статті).

Відповідно до ч.1 ст.295 Цивільного процесуального Кодексу України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, за місцезнаходження цього закладу.

Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Так відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 19.12.2023 року №592-2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на виражену деменцію органічного генезу ( F 02.8 МКХ-10).

Ступінь наявної у ОСОБА_2 деменції, настільки виражена, що позбавляє його здатності в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За своїм психічним станом присутність ОСОБА_2 в судовому засідання недоцільна (а.с.69-70).

Відтак, оскільки висновком судово-психіатричної експертизи встановлено, що ступінь наявної у ОСОБА_2 деменції, настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, є достатні підстави для визнання його недієздатним.

Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно із ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За вимогами ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його братом.

Згідно Висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Ружинської селищної ради, Ружинська селищна рада Бердичівського району Житомирської області клопоче перед судом про призначення ОСОБА_1 опікуном над його братом ОСОБА_2 (а.с. 130-131)).

Частиною 4 ст. 63 ЦК України визначено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що ОСОБА_1 є братом недієздатного та не має медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна; заявник та недієздатний є близькими родичами, що в сукупності дає підстави вважати можливим виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна над недієздатним братом.

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі відносяться за рахунок держави.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалість захворювання, суд вважає необхідним встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним два роки.

Керуючись ст.39, ч.1 ст.60 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 82, 258-259, 263-265, 299-300 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , громадянина України, уродженця с.Рогачі, Ружинського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 недієздатним.

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Рогачі, Ружинського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 та призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч.6 ст.300 ЦПК України, встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , громадянина України, уродженця с.Рогачі, Ружинського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1

недієздатним у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники по справі:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , житель: АДРЕСА_2 ;

Зацікавлена особа: Ружинська селищна рада Бердичівського району Житомирської області, місце розташування:13601, вул.Соборна,44, смт.Ружин, Бердичівський район, Житомирська область, .

Повний текст рішення виготовлено 16.07.2024 року.

Суддя О. В. Митюк.

Присяжні Л.О. Черешнюк

Л.П. Хитра