Провадження №2/592/222/24

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» про надання права на реєстрацію місця проживання без згоди співвласників,-
Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом та вимоги мотивують тим, що вони є подружжям, зареєстрували шлюб 25.08.2017 року. Дітей у подружжя немає. У зв`язку із життєвими обставинами, 04.07.2023 року вони були вимушені знятися з реєстрації місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та переїхати проживати до матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку із відсутністю у них на праві власності будь-якого житла та взагалі нерухомого майна, вони з метою реєстрації місця проживання 26.07.2023 року зверталися до відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП у м. Суми» із заявами про реєстрацію місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_2 . Втім, їм відмовлено у реєстрації місця проживання з підстави відсутності згоди всіх співвласників житла, що передбачена п. 35.5 Постанови Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 року. Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 23.09.1986 року та посвідченого Другою Сумською держнотконторою, ОСОБА_6 придбала 1/4 частину жилого будинку з відповідною частиною господарчих та побутових споруд, що знаходяться в АДРЕСА_2 . Іншими співвласниками вказаного житлового будинку є ОСОБА_4 (частка власності 25/200), ОСОБА_3 (частка власності 25/200) та ОСОБА_5 (частка власності 1/2). Проте отримати згоду вказаних співвласників не видається за можливе, оскільки останні вже давно не проживають у вказаному домоволодінні, можливо на даний час вже померли. Співвласниця ОСОБА_5 приблизно 10 років тому виїхала проживати до дітей, з того часу її приміщення стоїть закритим, ніхто його не відвідує. Співвласники ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також протягом тривалого часу, ще до початку активних бойових дій виїхали із вказаного помешкання та протягом тривалого часу не з`являються, їх місце проживання є невідомим. За таких обставин, майбутня їх реєстрація місця проживання у будинку АДРЕСА_2 не призведе до будь-якого порушення прав та інтересів відповідачів, як співвласників домоволодіння, зокрема їм не буде нараховуватися плата за комунальні послуги, яка нараховується на зареєстрованих осіб, а саме плата за поводження з побутовими відходами, вивезення побутових відходів, захоронення побутових відходів тощо, а всі інші послуги нараховуються за фактичним споживанням згідно показників засобів обліку; їх реєстрація жодним чином не змінить розмір часток співвласників у житловому будинку, порядку користування приміщеннями житлового будинку.
Тому просять суд надати їм право на реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 без згоди співвласників.
Представник позивачів адвокат Давидов А.Г. надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує.
Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, в судове засідання не з`явилися, відзив на позовну заяву не надали.
Третя особа ОСОБА_6 надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення, просить розгляд справи проводити без її участі (а.с.33)
Третя особа Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали клопотання, в якому просять суд розгляд справи проводити без їх участі (а.с.41)
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачі зареєстрували шлюб між собою 25.08.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9)
Згідно копії свідоцтва про народження
Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади №2023/005305229 та №2023/005300986 вбачається, що 04.07.2023 року позивачі були зняті з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ., аналогічна інформація надана на запит суду від Сумської територіальної громади (а.с.10-11,53-54)
Позивачі з метою реєстрації місця проживання 26.07.2023 року зверталися до відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП у м. Суми» із заявами про реєстрацію місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_2 , згоду власника (співвласника) житла на реєстрацію місця проживання особи надала ОСОБА_6 , як власник 1/4 частки будинку АДРЕСА_2 . Втім, позивачам відмовлено у реєстрації місця проживання з підстави відсутності згоди співвласників житла, що передбачена п. 35.5 Постанови Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 року (а.с.12-14)
Відповідно до довідки №б/н від 18.08.2023 року Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, іншими співвласниками вказаного житлового будинку є ОСОБА_4 (частка власності 25/200), ОСОБА_3 (частка власності 25/200) та ОСОБА_5 (частка власності 1/2) (а.с.16)
Згідно рахунків на оплату комунальних послуг, співвласник ОСОБА_6 має окремий особистий рахунок № НОМЕР_1 , зареєстрованих мешканців - 3 чол. (а.с.19)
Положеннями ст. 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Приписами ч. 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Тобто, непорушність права власності проявляється у тому, що правомірним буде визнане лише таке позбавлення права власності або обмеження у його здійсненні, яке відбувається у випадках і в порядку, встановлених законом.
Положеннями ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За змістом ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.
Відповідно до змісту п. 5 ст. 8, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» у разі якщо особа не є власником (співвласником) житла, за адресою якого декларується місце її проживання, декларування місця проживання особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, уповноваженої особи житла, яка надається в електронній формі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг та зазначається в декларації про місце проживання під час її формування.
Судом встановлено, що позивачі є донькою та зятем ОСОБА_6 , яка є співвласником 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_2 та з безпосереднього її дозволу проживають з 2023 року в належній частині будинку, про що вона і не заперечує. Відомості про те, що кимось із співвласників домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , оспорювалось право користування, шляхом безпосереднього проживання, позивачів в частині, належній ОСОБА_6 , відсутні.
Відповідно до пп. 5 п. 35 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ №365 від 07.02.2022 року для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає зокрема рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи.
Положеннями ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
З урахуванням вищевказаного, відсутність реєстрації місця проживання позивачів за місцем її фактичного проживання суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією України.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі, знайшли своє підтвердження, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість.
Задовольняючи позовні вимоги суд також враховує, що відповідачі жодних заперечень щодо задоволення позовних вимог не надходило, а також те, що надання дозволу на реєстрацію місця проживання позивачів в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , співвласником якого є ОСОБА_6 , не порушуватиме права, свободи чи інтереси інших його співвласників.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355, пп. 15.5 п. 1 розділу ХІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.
Надати право на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , без згоди співвласників.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.М. Катрич