ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2817/24 Номер провадження 22-ц/814/2933/24Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

08 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бутенко С. Б.

суддів: Кузнєцової О. Ю., Обідіної О. І.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Бутенко С. Б. по цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Лучко Тетяни Іванівни

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06 червня 2024 року у складі судді Чуванової А. М.

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, заінтересовані особи: Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністації, Опішнянська територіальна громада,-

в с т а н о в и в:

24 червня 2024 року до Полтавського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Лучко Тетяни Іванівни на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06 червня 2024 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 24.06.2024 визначено склад колегії суддів: Бутенко С. Б., Кузнєцову О. Ю., Обідіну О. І.

04 липня 2024 року на запит до Полтавського апеляційного суду надійшла вищевказана цивільна справа № 554/2817/24.

Суддя-доповідач у справі Бутенко С. Б. заявила самовідвід з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 36 ЦПК України, про що подала заяву.

Апеляційний суд, вирішуючи питання обгрунтованості даного самовідводу, виходить з наступного.

В силу пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і підлягає застосуванню на підставі статті 8 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 3 статті 39 ЦПК України визначено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За правилами частин 1, 2, 8, 9, 11 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановлює ухвалу.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що заява судді Бутенко С. Б. про самовідвід підлягає задоволенню, а справа - повторному розподілу за програмою автоматизованої системи документообігу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву про самовідвід судді (судді-доповідача) Бутенко С. Б. у даній справі задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. Ю. Кузнєцова

О. І. Обідіна