Справа № 523/3193/24
Провадження №2/523/2733/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивача адвоката Савицької О.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_2

за участю представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської Ради, про визнання факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, про визнання права користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Одеської міської ради, третя особа - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської Ради, про визнання факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, про визнання права користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини.

На підставі ордеру Виконавчого Комітету Жовтневої районної ради народних депутатів від 31.05.1985 № 1774, ОСОБА_4 , складом сім`ї 2 особи, отримала двокімнатну квартиру загальною площею 29,37 за адресою АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі вона проживала разом з дочкою ОСОБА_5 , яка після смерті матері ОСОБА_4 залишилась мешкати у вказаній квартирі. Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації № 298/А-2016 від 19.05.2016 «Про перейменування об`єктів топоніміки у населених пунктах Одеської області», вулицю Дніпропетровська дорога перейменовано на вулицю Семена Палія.

ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Оскільки ОСОБА_5 була одинокою особою похилого віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), протягом останніх 3 (трьох) років до її смерті, з 2021 року, позивачка постійно мешкала разом з нею, піклувалась про неї, вела спільне господарство, сплачувала усі житлово-комунальні послуги та вирішувала побутові питання.

Після смерті ОСОБА_5 позивачка здійснила організацію проведення її поховання, понесла необхідні витрати (докази додаються). Ще за життя, 12 березня 2021 р., ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 120. Відповідно до зазначеного Заповіту, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на випадок смерті зробила таке розпорядження: «квартиру АДРЕСА_2 заповідаю громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини за заповітом, я дізналась, що спірна квартира за адресою АДРЕСА_1 , не була приватизована ОСОБА_5 . Оскільки за життя ОСОБА_5 не зареєструвала позивачку у вказаній квартирі, позивачка змушена звертатись до суду з метою реалізації законного права на приватизацію житла та набуття права власності на нього.

На підставі викладеного, позивачка просила:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) однією сім`єю з ОСОБА_5 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з 2021 р. по дату смерті останньої 20.11.2022 року.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі, посилаючись на те, що відсутні достатні докази того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю.

Представник Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської Ради пояснила, що у разі задоволення позову у позивачки виникне право на реєстрацію в квартирі.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 6).

З матеріалів справи убачається, що похованням ОСОБА_5 займалась саме ОСОБА_7 , що підтверджується договорами-замовленнями №098346 від 22.11.2022р., та від 23.11.2022р.. (а.с. 18-22)

Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернягіою Н.С. була відкрита спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_5 (а.с 23)

В судовому засіданні встановлено, що 12.03.2021р. ОСОБА_5 оформила заповіт, відповідного до якого вона заповіла квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Чернягіною Н.С., у реєстрі за №120. (а.с. 17)

В процесі оформлення документів стало, що відомо, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 , корпус I, квартира АДРЕСА_4 ОСОБА_5 не приватизована, а перебуває у комунальній власності.

Так у вищевказану квартиру ОСОБА_5 вселилась як член сім`ї на підставі ордеру №1772 серії ЖР від 05.05.1985р., виданого Жовтневим райради народних депутатів м.Одеси. (а.с. 11)

З вищевказаного часу ОСОБА_5 постійно проживала у даній квартирі, а після смерті основного наймача ОСОБА_4 .

В судовому засіданні встановлено, що останні роки свого життя ОСОБА_5 потребувала стороннього догляду.

ОСОБА_1 багато років була знайома з ОСОБА_5 , а тому остання їй запропонувала переїхати до неї та проживати спільно, оскільки їй було важко за собою доглядати. Отже в 2021р. ОСОБА_1 переїхала т а стала проживати однією сім`єю із ОСОБА_5 по день її смерті. У вищевказаний період вони спільно проживали, ОСОБА_1 надавала необхідну допомогу ОСОБА_5 , готувала їй, прибирала та ін.

Вищевказані обставини підтверджуються особистими поясненнями ОСОБА_1 , показами допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Окрім того, в матеріалах справи наявні копії квитанцій про сплату комунальних послуг в період з 2021р. -2022р по квартирі адресою: АДРЕСА_1 , які були надані позивачкою ОСОБА_1 ..

Отже сукупність вищевказаних доказів підтверджує, що факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) однією сім`єю з ОСОБА_5 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з 2021 р. по дату смерті останньої 20.11.2022 року.

Правові підстави ухваленого рішення.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 01 Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.02.2024 3 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім`ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Частиною 2 ст. 64 ЖК України встановлено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст.65 Житлового кодексу України наймач вправі в установленому порядку, за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Згідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Частиною 1 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Отже на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з 2021 р. по дату смерті останньої 20.11.2022 року, то за нею, в порядку ч. 1 ст. 106 ЖК України можливо визнати право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської Ради, про визнання факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем за однією адресою, про визнання права користування жилим приміщенням задовольнити.

2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) однією сім`єю з ОСОБА_5 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з 2021 р. по дату смерті останньої 20.11.2022 року.

3. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30 -ти денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 12.07.2024