Справа №: 272/1175/23
Провадження № 2/272/90/24
Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді - Карповця В.В.
за участю секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав, суд, -
Представник позивачки звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог від зазначив, що позивачка з 2001 до 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю.
Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоров`ям дитини, навчальним процесом, морально та матеріально не підтримує дитину. Жодного разу за останні десять років не вітав сина на День народження, Новий Рік, Різдво чи інші свята, уникає будь якого контакту з сином, що знову ж таки підтверджує факт повної байдужості щодо долі дитини.
Відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, притягувався до адміністративної відповідальності за дрібну крадіжку та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Не має постійного місця проживання.
Позивачка в судове засідання не з`явилась. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить даний позов задовольнити, щодо заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавав.
Представник органу опіки та піклування Станишівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечує.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачка проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує, суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.8).
Відповідно до рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13 листопада 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний (а.с.11). Рішенням Андрушівського районного суду від 08 листопада 2016 року із ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який виданий Бердичівським ВДВС у Бердичівському районі відповідач ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів (а.с.15).
Згідно характеристики ліцею №30 м. Житомира ОСОБА_3 зарекомендував себе позитивно. Мама, ОСОБА_1 систематично відвідує школу, цікавиться навчанням сина. Батько, ОСОБА_2 , з дитиною не проживає, вихованням не займається, жодного разу не був на батьківських зборах і шкільним життям не цікавиться (а.с.19).
Актом №60 обстеження умов проживання від 11 вересня 2023 року встановлено, що мати ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 проживають в умовах з наявними побутовими зручностями. Батьки дитини розлучені. Батько дитини участі у вихованні та утриманні сина не приймає (а.с.10)
З висновку від 08 лютого 2024 року вбачається, що комісія з питань захисту дитини Станишівської сільської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46).
Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, не провідує сина, не цікавиться здоров`ям дитини, навчальним процесом, морально та матеріально не підтримує дитину. Жодного разу за останні десять років не вітав сина на День народження, Новий Рік, Різдво чи інші свята, уникає будь якого контакту з сином, що знову ж таки підтверджує факт повної байдужості щодо долі дитини. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, притягувався до адміністративної відповідальності за дрібну крадіжку та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Не має постійного місця проживання.
За змістом ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позивачка мотивує свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дитини не займається без поважних на те причин.
Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позов про позбавлення батьківських прав.
При подачі позову представником позивача було подано клопотання про стягнення із відповідача на користь позивачки судові витрати.
Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суду не надано належні докази щодо детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому суд відмовляє у стягнення витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що при задоволенні позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Керуючись ст. ст. 164, 165 СК України, ст..ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 264 265, 268, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд,-
Позбавити батьківських прав громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , РОНКПП - НОМЕР_2 . понесені нею судові витрати в розмірі 1073, 60 гривень.
У стягненні витрат на правову допомогу відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Андрушівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:В. В. Карповець