Справа №:755/8928/24
Провадження №: 2-о/755/380/24
У Х В А Л А

про повернення заяви

"05" липня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва 27.05.2024 надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, яка передана у провадження судді Катющенко В.П. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30.05.2024 заява була залишена без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання ухвали.

28.06.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 25.06.2024, яка безпосередньо була передана головуючому судді 01.07.2024.

Вивчивши зміст поданих документів, доходжу наступного.

Так, підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що заявником не було вказано мету встановлення факту, що має юридичне значення, за наведених останнім у заяві обставин, що підлягало уточненню. Крім цього, наведені у заяві доводи суперечили доказам, що були долучені останнім до заяви, що підлягало уточненню, оскільки з поданої до суду заяви не вбачалось причин неможливості одержання документу, про який зазначає заявник в супереч п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України. Також, матеріали заяви не містили будь-яких доказів на підтвердження доводів заяви, оскільки наявність відомостей про зареєстроване місце проживання заявника та його батька не є доказами здійснення постійного догляду, що підлягало усуненню. Також, вказано судом, з урахувань покликань заяви про те, що у разі незгоди із прийнятим рішенням, останнє може бути оскаржено в порядку визначеному КАС України.

З поданої заяви від 25.06.2024 судом встановлено, що ОСОБА_1 визначив мету звернення до суду, однак залишив поза увагою вимоги суду щодо надання відомостей про неможливість одержання заявником у встановленому законодавством порядку відомостей, які підтверджують факт, який останній просить встановити, що стало підставою його звернення до суду.

Так, заявляючи вимогу про встановлення факту здійснення ОСОБА_1 , постійного догляду за батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - особою, яка потребує постійного стороннього догляду на непрофесійній основі, заявник посилався на те, що після його звернення до УСЗН Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації для встановлення догляду за своїм батьком на непрофесійній, рішенням УСЗН Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.04.2024 йому було відмовлено у встановлені догляду за батьком на непрофесійній основі та в державній соціальній допомозі. Залишаючи заяву без руху судом наголошено заявнику на ту обставину, що зазначеним листом повідомлено заявника про те, що з метою прийняття правомірного рішення існує перелік документів, які слід подати для проведення обстеження, оскільки такі документи останнім надано не було, відтак були відсутні правові підстави для здійснення обстеження.

У цій частині вимоги суду ОСОБА_1 не виконані та доводів у поданій заяві від 25.06.2024 не наведено, як і не зазначено причин неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, за встановленням якого він звернувся до суд. Ні з поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, ні з поданої заяви від 25.06.2024, не вбачається причин неможливості одержання документу, про який зазначає заявник, а саме про встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка потребує постійного стороннього догляду на непрофесійній основі.

Наведене свідчить, що заявник не усунув недоліки, визначені ухвалою суду від 30.05.2024.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Підсумовуючи зазначене, суддею встановлено, що при виконанні ухвали суду від 30.05.2024 ОСОБА_1 не дотримано приписів ст.ст. 175, 177 ЦПК України, що свідчить про невиконання вимог вищезгаданої ухвали суду.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає поверненню заявнику.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення - вважати такою, що не подана, та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: