Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Кулак Д. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частинку квартири в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом.

Зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Першочергово зазначена квартира відповідно до свідоцтва про право власності від 01.04.1998 належала на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем 1/3 частки зазначеної квартири після померлої ОСОБА_6 був ОСОБА_4

Свідоцтво про право на спадщину за законом видано ОСОБА_4 на 1/9 частку зазначеної квартири.

Після смерті ОСОБА_5 . ОСОБА_4 успадкував 4/9 частини зазначеної квартири.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2016 спадкоємцями майна ОСОБА_4 є - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Спадщина, на яку в указаній частці видано свідоцтво складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 .

Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частки зазначеної квартири видано ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу 1/9 частки зазначеної квартири не видавалося.

06.02.2016 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до Першої Київської нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/27 часток зазначеної квартири, однак їм було відмовлено, оскільки відсутня обов`язкова державна реєстрація права власності на 5/27 часток квартири за померлим.

Посилаючись на зазначені обставини, просили визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по 5/27 частки квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, відшкодування моральної шкоди.

Зазначала, що вона є дочкою померлого ОСОБА_4 .

Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого.

Свідоцтво про право на належну їй частку у спадковому майні у розмірі 1/9 частини зазначеної квартири вона отримати не може, оскільки відповідно до постанови державного нотаріуса їй було відмолено так як вона не надала правовстановлюючого документу на частку квартири.

На неодноразові її звернення до ОСОБА_1 щодо надання їй оригіналу правовстановлюючого документу для оформлення права власності на спадкове майно, остання не реагує.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати за нею у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право власності на 1/9 частини квартири АДРЕСА_2 .

Крім того, просила визнати за нею у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право на 5/27 частини квартири АДРЕСА_2 .

До того ж, посилаючись на неправомірні дії ОСОБА_1 , просила стягнути з останньої на її користь 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні позивачка за первісним позовом підтримала позов з викладених у ньому підстав та просила його задовольнити. Проти зустрічного позову заперечила у повному обсязі.

Позивачка за зустрічним позовом у судовому засіданні підтримала позов з викладених у ньому підстав, проти первісного позову заперечила.

Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України ухвалив розглядати справу за відсутності вказаного учасника справи.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.04.1998 квартира АДРЕСА_2 на праві власності належала ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках (а.с. 7 т. 10).

Відповідно до довідки БТІ від 21.06.2016 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 , (а.с. 97 т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.2009 спадкоємцем померлої ОСОБА_6 є її син ОСОБА_4 , спадкове майно після померлої ОСОБА_6 складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , видано свідоцтво про право на спадщину на 1/9 частини вказаної квартири, свідоцтво про право на спадщину на 2/9 частини вказаної квартири не видавалося (а.с. 9, 189-190 т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.2009 спадкоємцем померлого ОСОБА_5 є його син ОСОБА_4 , спадкове майно після померлого ОСОБА_5 складається з 4/9 частини квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , видано свідоцтво про право на спадщину на 4/9 частини вказаної квартири (а.с. 8, 202-203 т. 1).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, в силу норм чинного законодавства умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартири є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Таким чином, за життя ОСОБА_4 зареєстрував право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 та набув право на 5/9 частин квартири АДРЕСА_2 , однак право власності на вказану частину майна не зареєстрував.

З заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 77, 85, 95 т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2016 спадкоємцями померлого ОСОБА_4 є - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Спадщина складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/9 частини вказаної квартири (а.с. 10 т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2016 спадкоємцями померлого ОСОБА_4 є - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Спадщина складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/9 частини вказаної квартири (а.с. 104 т. 1).

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.08.2016 право власності по 1/9 частин на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 13-14).

Відповідно до постанов державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори від 11.08.2016 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом по 5/27 часток квартири АДРЕСА_2 , оскільки право власності на вказані частки за померлим ОСОБА_4 не зареєстровано (а.с. 11-12 т. 1).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори від 01.02.2017 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/27 частки квартири АДРЕСА_2 , оскільки право власності на вказану частку за померлим ОСОБА_4 не зареєстровано (а.с. 47 т. 1).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори від 01.02.2017 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частину квартири АДРЕСА_2 , оскільки правовстановлюючого документу останньою не надано (а.с. 48 т. 1).

Оскільки за життя ОСОБА_4 набув право на 5/9 частин квартири АДРЕСА_2 (а.с. 8, 9, 189-190, 202-203, 221 т. 1), однак право власності не зареєстрував, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення первісного та зустрічного позовів та визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право на 5/27 частини квартири АДРЕСА_2 , визнання за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право на 5/27 частини квартири АДРЕСА_2 , визнання за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право на 5/27 частини квартири АДРЕСА_2 .

Підлягає задоволенню зустрічний позов в частині визнання за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право власності на 1/9 частини квартири АДРЕСА_2 , оскільки за життя за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на 1/3 частину зазначеної квартири (а.с. 97 т. 1).

Разом з тим, зустрічний позов ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 15 000 грн. задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 2 - 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини ОСОБА_1 в її заподіянні ОСОБА_3 останньою суду не надано, а тому правових підстав для задоволення позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди немає.

Керуючись ст. ст. 23, 182, 331, 1167, 1216, 1217, 1218, 1223, 1258 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право на 5/27 частини квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право на 5/27 частини квартири АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право власності на 1/9 частини квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 право на 5/27 частини квартири АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти зустрічних позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 - АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя С. С. Захарчук