УХВАЛА

16 липня 2024 року

м. Київ

справа № 686/23912/14-ц

провадження № 61-8722ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду

від 20 лютого 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1

на дії державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Одеса),

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 23 травня 2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Центрального відділудержавної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Галкіної М. А. щодо винесення повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 27 квітня 2021 року, зобов`язання перерахунку наявного розрахунку заборгованості по аліментам, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 27 квітня 2021 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю від 27 квітня 2021 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 27 квітня 2021 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 27 квітня 2021 року, постанови про накладення штрафу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 02 червня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено.

Стягнуто з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 69 000 грн.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 лютого 2024 року апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено частково. Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 червня 2023 року скасовано. Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду.

17 червня 2024 року до Верховного Суду через відділ «Прийом громадян» представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити на новий розгляд.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 червня

2024 року визнано наведені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху, запропоновано зазначити інші підстави для поновлення процесуального строку та надати відповідні докази, надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги та її копію для усіх учасників справи, зазначивши відомості реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України для перевірки наявності або відсутності у адвоката зареєстрованого електронного кабінету у системі «Електронний суд». Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 направила до суду матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 червня 2024 року, в яких порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови суду апеляційної інстанції від 20 лютого 2024 року отримано заявником 07 березня 2024 року, проте ОСОБА_1 хворів тривалий час,

не був спроможний вчасно підготувати касаційну скаргу через погіршення здоров`я, а також не має юридичної освіти. Крім того, мама адвоката також хворє і потребує стороннього догляду, а тому у представника не було можливості вчасно подати до суду процесуальні документи, надавши довідки та консультативний висновок з медичних установ. Вважає зазначені доводи поважними для поновлення строку на касаційне оскарження.

Верховний Суд з такими доводами не погоджується.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску

з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повний текст оскаржуваної постанову суду апеляційної інстанції складено 20 лютого 2024 року (надіслано для оприлюднення 21 лютого 2024 року, забезпечено надання загального доступу 23 лютого 2024 року), останнім днем строку на касаційне оскарження є 21 березня 2024 року.

Представником заявника надано довідки про хворобу ОСОБА_1 за період з: 11 березня 2024 року 27 березня 2024 року; 14 травня 2024 року по 22 травня 2024 року; 10 червня 2024 року по 18 червня 2024 року. При цьому, як зазначено у клопотання про поновлення процесуального строку, останнім отримано копію повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 07 березня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» ).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває

в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала від 14 жовтня 2003 року).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані

з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не наведено обставин та не надано відповідних доказів, які є об`єктивно непереборними, незалежними

від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, внаслідок чого заявником безпідставно пропущено строк на касаційне оскарження судового рішення, а тому наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження

є неповажними.

При цьому доводи про те, що мама представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , хворіє і потребує постійного стороннього догляду, а тому адвокат не змогла вчасно підготувати та подати касаційну скаргу до суду касаційної інстанції,

не є поважною причиною пропуску такого строку, яка об`єктивно унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії протягом тривалого часу.

Частинами першою та другою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

В цивільному судочинстві адвокат не наділений самостійними процесуальними правами та не є стороною у справі, а лише здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. При цьому сторона у справі на свій розсуд обирає спосіб реалізації своїх процесуальних прав, звернутися до суду особисто або через представника. Так само сторона вільна у виборі свого представника. Однак, обравши представника і звернувшись через нього до суду, сторона повинна розуміти, що дії вчинені таким представником здійснюються від її імені.

Наведене дає підстави для висновку, що за наявності представництва інтересів адвокатом сторона не позбавлена можливості самостійно вчиняти процесуальні дії, у тому числі, з метою недопущення ризиків настання негативних наслідків для учасника справи.

Скориставшись правом брати участь у судовому процесі через представника та уповноваживши адвоката Хомік О. В. на представництво своїх інтересів в суді, ОСОБА_1 мав розуміти, що представник буде здійснювати від його імені процесуальні права та обов`язки, при цьому не був позбавлений можливості цікавитись ходом виконання доручення представником.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи, що відсутні підстави вважати, що заявник був позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подачі касаційної скарги у передбачений процесуальним законодавством строк, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник