Справа № 439/2302/23
Провадження № 2/439/96/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Броди Львівської області

Бродівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді Марків Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

у відкритому судовому засіданні в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Франківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач звернулася до відповідача з позовом про позбавлення, з підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьківських прав.

В позовній заяві (а.с. 2 5), поясненнях, наданих позивачем та її представником в судовому засіданні, викладено наступну позицію.

Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З народження дитини ОСОБА_3 участь у вихованні та догляді за сином не брав, жодного разу не спілкувався із останнім та не бачив його. Малолітній перебуває на утриманні та забезпеченні матері, виховується в повній сім`ї, оточений любов`ю та турботою.

Відповідачем позов не визнаний, подано відзив.

У відзиві (а.с. 36 40), поясненнях відповідача та його представника, наданих ними в судовому засіданні, викладені наступні заперечення проти позову.

ОСОБА_3 є громадянином Республіки Польща, працює лікарем. Відповідач бере участь в матеріальному забезпеченні дитини, сплачуючи аліменти на утримання сина вчасно та в більшому розмірі, ніж визначений відповідним рішенням суду. ОСОБА_3 неодноразово намагався зустрітися із сином, проте з початку пандемії змоги виїжджати в Україну не мав, але завжди цікавився життям, потребами та інтересами дитини, шукав можливості спілкування. В органи опіки та піклування, не зважаючи на відповідну пропозицію позивача, щодо визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з сином, не звертався, протягом всього часу сподіваючись знайти з ОСОБА_1 порозуміння з цього питання.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 25 січня 2018 року (а.с. 24 25), свідоцтв про народження (а.с. 8) та про шлюб (а.с. 9), сторони перебували в шлюбі з 13 травня 2016 року до 24 лютого 2018 року, є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із довідкою, виданою ліцеєм «Європейський» (а.с. 11), ОСОБА_5 є учнем 1-го класу вказаного навчального закладу; від початку навчального року вихованням та навчанням дитини, відвідуванням батьківських зборів, забезпеченням додаткових факультативів для дитини займається мати ОСОБА_6 .

Як зазначено в довідці, виданій ФОП ОСОБА_7 (а.с. 12), ОСОБА_4 з листопада 2022 року по червень 2023 року отримував послуги, які підтримують освітній процес, зокрема: консультування з питань освіти (додаткові заняття, що забезпечують підготовку до шкільної програми), денний догляд за дітьми, відпочинок, розваги. За час відвідування занять, до закладу дитину приводила та забирала мама ОСОБА_1 , яка постійно цікавилася успіхами свого сина, враховувала рекомендації педагогів. З батьком ОСОБА_8 ніхто з персоналу не спілкувався та не бачив його.

ОСОБА_1 сплачує місячні членські внески та забезпечує участь сина у тренуваннях з ОСОБА_9 в ГО ЛОМГО «Сінкікай» з 01 вересня 2023 року, що підтверджується довідкою (а.с. 13).

Профілактичним здоров`ям та лікуванням ОСОБА_4 , відповідно до виписки (а.с. 22), займається мати; батько здоров`ям дитини не цікавиться.

Відповідач бере участь в утриманні ОСОБА_4 , що підтверджується платіжними інструкціями за період з 26 квітня 2017 року до 21 грудня 2023 року (а.с. 74 144).

З листування між сторонами (а.с. 47 73) встановлено, що відповідач проявляє помірний інтерес до життя та розвитку дитини.

Органом опіки та піклування Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_10 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 186, 201). Такий висновок мотивований ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина.

Як встановлено ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допустиме лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України», від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії»).

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року в справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року в справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року в справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Судом вважає, що достатніх підстав для застосування до відповідача такого виключного заходу впливу як позбавлення батьківських прав, не доведено, фактичних даних, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, під час судового розгляду не встановлено.

Відповідач заперечував проти позову, заявляв про бажання та наміри реалізовувати свої батьківські права щодо сина, належним чином виконує батьківський обов`язок, визначений ч. 1 ст. 180 СК України, це вказує на його заінтересованість у збереженні зв`язків із дитиною.

Враховуючи відсутність контакту між ОСОБА_3 та його сином, пасивність відповідача в реалізації батьківських прав, порушення принципу рівності сторін у виконанні батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, суд вважає необхідним попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виконання ним цих обов`язків.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265 ЦПК України,

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Франківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування (юридична адреса: м. Львів, вул. Генерала Т.Чупринки, б. 85; ідентифікаційний код юридичної особи за ) про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (01 липня 2024 року) до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Марків