Провадження № 2/344/3171/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні картковим рахунком, стягнення коштів та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся із позовом до відповідача до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, у якому просить : усунути йому перешкоди у користуванні у зазначеному ним картковому рахунку, шляхом негайного його розблокування та відновлення всіх без винятку фінансових послуг за договором, стягнути з відповідача 276 302, 31 грн., 20 000 грн.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя дійшла наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, сімейних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як визначено ч.1 ст. 23 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦПК України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст. 5 ЦПК України.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором., що встановлено ст. 5 ЦПК України.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Згідно ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

В даному випадку позивачем подано позов за місцем його реєстрації.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. А споживачем, права якого захищаються цим законом, є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Як визначено у п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відтак, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше. Разом з тим, після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, Закон України «Про банки та банківську діяльність», Закон України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»)

Твердження позивача, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» поширюються на вказані правовідносини не відповідають фактичним обставинам, оскільки у даному випадку не вбачається, що позивач є споживачем товарів чи послуг. Іншого позивачем не наведено.

Таким чином, належить дійти висновку, що спірні правовідносини позивача як фізичної особи з відповідачем-банком з приводу усунення перешкод у користуванні картковим рахунком, негайного розблокування рахунку та відновлення надання всіх без винятку фінансових послуг за договором, не мають ознак споживчого кредиту, а позивач не підтвердив необхідними відомостями в порядку ст. 177 ЦПК України, що переданий на розгляд суду спір підпадає під дію Закону України «Про захист прав споживача», у зв`язку з чим підлягають застосуванню загальні правила підсудності.

Позови до юридичних осіб за загальними правилами територіальної юрисдикції відповідно до ст. 27 ЦПК України пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідач акціонерне товариство Комерційний банк «АКЦЕНТ-БАНК», зареєстрований поза межами територіальної підсудності Івано-Франківського міського суду, а саме місце реєстрації вказаної юридичної особи : АДРЕСА_1 , що за територіальним поділом вулиць, підпадає під територіальну юрисдикцію Індустріального районного суду міста Дніпропетровська (49074, м. Дніпро, вул. Слобожанська, 84).

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року). Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Враховуючи вказане, даний позов пред`явлено до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з порушенням правил територіальної підсудності.

За приписами пункту 1 частини 1статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з частиною 3статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи, що за результатами отриманої інформації встановлено, що справа не підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області, згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України належить позовну заяву з додатками надіслати за підсудністю в порядку передачі справи, встановленому статтею 31цього Кодексу до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська (49074, м. Дніпро, вул. Слобожанська, 84).

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні картковим рахунком, стягнення коштів та моральної шкоди передати за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська (49074, м. Дніпро, вул. Слобожанська, 84).

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.