ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року

м. Київ

справа № 2-668/10

провадження № 61-5278св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів:Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс»,

заінтересовані особи:публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Саксаганського районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі судді Прасолова В. М.,

від 17 жовтня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду,

у складі колегії суддів: Кішкіної І. В., Агєєва О. В., Корчистої О. І., від 06 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви

1. У березні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» (далі - ТОВ «Укрдебт плюс») звернулось до суду із заявою про заміну сторони (позивача) у справі № 2-668/10.

2. Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2010 року у справі № 2-668/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 277 160,83 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 23 серпня 2007 року та судові витрати в загальній сумі 1 950 грн. Однак вказане рішення суду дотепер боржниками не виконано.

3. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», як правонаступником АКІБ «Укрсиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ПАТ «Дельта Банк» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, зокрема і за кредитним договором № 0 від 23 серпня 2007 року.

4. 07 листопада 2019 року ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Укрдебт плюс» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), уклали договір купівлі-продажу прав вимоги № 2082/К, за яким ТОВ «Укрдебт плюс» набуло права вимоги, у тому числі за кредитним договором № 0 від 23 серпня 2007 року із позичальником ОСОБА_1 та договорами забезпечення до цього кредитного договору, зокрема, договором поруки № 0-П/1 від 23 серпня 2007 року, укладеним із ОСОБА_2 , та договором поруки

№ 0-П/2 від 23 серпня 2007 року, укладеним із ОСОБА_3 .

5. Заявник наголошував, що для забезпечення можливості ТОВ «Укрдебт плюс» реалізовувати свої процесуальні права, зокрема, ознайомлюватись з матеріалами справи № 2-668/10, робити з неї витяги, копії, одержати копії судових рішень у справі, тощо, а також в подальшому вжити заходів для звернення судового рішення до виконання, необхідна заміна позивача (стягувача) ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Укрдебт плюс» як сторони у справі. Без заміни позивача (стягувача) у справі, ТОВ «Укрдебт плюс» не може реалізовувати свої права, що гарантовані законодавством України.

6. Посилаючись на викладене, ТОВ «Укрдебт плюс» просило суд замінити первісного позивача у цивільній справі № 2-668/10 з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт плюс».

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

7. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року, заяву ТОВ «Укрдебт плюс» задоволено.

Замінено первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт плюс» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду у цивільній справі № 2-668/10 за позовом акціонерного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0

від 23 серпня 2007 року.

8. Суди вказали на обґрунтованість заяви, оскільки ТОВ «Укрдебт плюс» набуло право вимоги за кредитним договором № 0 від 23 серпня 2007 року, укладений із ОСОБА_1 , та договорами поруки, укладеними з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

9. Апеляційний суд, відхиляючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо пропуску ТОВ «Укрдебт плюс» строку звернення до суду із заявою про заміну стягувача, вказав на те, що ТОВ «Укрдебт плюс» звернулось до суду до відкриття виконавчого провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Укрдебт плюс».

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

11. 05 квітня 2024 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 06 березня 2024 року у цивільній справі № 2-668/10.

12. Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження та витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у травні 2024 року надійшли до Верховного Суду.

13. Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права при вирішенні заяви

ТОВ «Укрдебт плюс».

15. Вказує, що ТОВ «Укрдебт плюс» у своїй заяві не зазначило на якій стадії знаходиться виконання заочного рішення суду. В той час, згідно з ухвалою суду від 13 лютого 2013 року у цій справі видано виконавчий лист

ПАТ «УкрСиббанк», який стягувачем було пред`явлено до примусового виконання до Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ, яким 01 лютого

2011 року відкрито виконавче провадження № 24084868.

16. 08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта Банк», а останнє в свою чергу звернулося до суду із заявою про заміну сторони у вказаному виконавчому провадженні (стягувача), яка 13 лютого 2013 року судом була задоволена.

17. Отже, ПАТ «Дельта банк» із лютого 2013 року є стороною у виконавчому провадженні № 24084868 щодо виконання заочного рішення

від 25 березня 2010 року у цій справі, що виключає можливість заміни сторони позивача у справі.

18. Звертає увагу, що суд першої інстанції вийшов за межі заявлених

ТОВ «Укрдебт плюс» вимог, оскільки товариство просило замінити саме сторону (позивача) у справі, тоді як судом замінено стягувача у виконавчому провадженні.

19. Крім того, заявником не вказано, а судами не встановлено чи здійснюється виконавче провадження натепер або воно закінчено. Встановлення цих обставин є важливим для вирішення питання процесуального правонаступництва.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20. Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2010 року у справі № 2-688/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 277 160,83 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 23 серпня

2007 року та судові витрати в загальній сумі 1 950 грн.

21. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ «Укрсиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ПАТ «Дельта Банк» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 23 серпня 2007 року.

22. 07 листопада 2019 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт плюс» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), уклали договір купівлі-продажу прав вимоги № 2082/К, за яким ТОВ «Укрдебт плюс» набуло, зокрема право вимоги за кредитним договором № 0 від 23 серпня

2007 року, укладеним з ОСОБА_1 , та договорами забезпечення до цього кредитного договору - договором поруки № 0-П/1 від 23 серпня 2007 року, укладеним ОСОБА_2 , та договором поруки

№ 0-П/2 від 23 серпня 2007 року, укладеним з ОСОБА_3 .

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

23. Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

24. Згідно із частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

25. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

26. Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника

у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

27. Згідно із частинами першою-другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

28. Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

29. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор

у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі

статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

30. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

31. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

32. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

33. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

34. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

35. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

36. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

37. До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

38. У розглядуваній справі товариство просило суд замінити позивача у цивільній справі № 2-668/10 ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником -

ТОВ «Укрдебт плюс».

39. Заява обґрунтована тим, що для забезпечення можливості

ТОВ «Укрдебт плюс» реалізовувати свої процесуальні права, зокрема, ознайомлюватись з матеріалами справи № 2-668/10, робити з неї витяги, копії, одержати копії судових рішень у справі, тощо, а також в подальшому вжити заходів для звернення судового рішення до виконання, є необхідність

у заміні позивача (стягувача) ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Укрдебт плюс» як сторони у справи.

40. Суд першої інстанції, розглядаючи вказану заяву, не надав оцінки доводам заявника в контексті необхідності заміни позивача у справі, зокрема з огляду на те, що згідно з довідкою, складної від імені архіваріуса Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, (а.с. 23) матеріали справи

№ 2-668/10 знищені після закінчення строків зберігання.

41. Крім того, у свої заяві ТОВ «Укрдебт плюс» наголошувало на необхідності заміни позивача (стягувача) ПАТ «УкрСиббанк» з метою звернення судового рішення до виконання, тоді як вимоги заяви сформульовані заявником лише щодо заміни сторони у справі, а не стягувача у виконавчому провадженні.

42. Суд першої інстанції, з огляду на наявні у заяві суперечності, вимог

ТОВ «Укрдебт плюс» не конкретизував та замінив стягувача у виконавчому провадженні, не врахував вищенаведених висновків Великої Палати Верховного Суду та не перевірив чи не пропущений встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

43. Апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, також належним чином не надав оцінки запереченням ОСОБА_3 , помилково вказавши, що ТОВ «Укрдебт плюс» не пропущений строк на звернення до суду із заявою про заміну стягувача, оскільки заявник звернувся до суду з такою заявою до відкриття виконавчого провадження.

44. Однак ці висновки апеляційного суду суперечать ухвалі Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого

2013 року у справі № 214/361/13 (опублікованої у ЄДРСР за № 30824483), відповідно до якої було замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні

№ 24084868 від 01 лютому 2011 року, відкритому Саксаганським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-668/10 від 25 березня 2010 року.

45. Судами не встановлено результатів вказаного виконавчого провадження, зокрема чи воно здійснюється дотепер або закінчено/закрито чи виконавчий лист було повернуто стягувачу.

46. Суд касаційної інстанції в силу положень статті 400 ЦПК України не має повноважень встановлювати обставини справи або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, вирішувати питання про достовірність доказів та надавати їм оцінку.

47. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

48. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

49. Допущені судами попередніх інстанцій порушення можуть бути усунені під час нового апеляційного розгляду.

50. За таких обставин, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова апеляційного суду скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

2. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною

і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович