Справа № 134/1219/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
16 травня 2024 року смт. Крижопіль
Крижопільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.
за участю: секретаря судового засідання Франко О.Г.
представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Куцигіна І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в режимі відеоконференції питання про судові витрати у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну власника,
В провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 134/1219/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну власника.
Рішенням суду від 26 квітня 2024 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 183 471,46 грн. матеріальної шкоди, в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Також вказаним рішенням ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3345,72 грн. витрат на проведення експертизи та 2053,54 грн. сплаченого судового збору; повернути позивачу ОСОБА_2 з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 537,20 грн.

Під час ухвалення рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Представником позивача адвокатом Чуприною О.М. до закінчення судових дебатів зроблено заяву про те, що стороною позивача буде подано докази понесених судових витрат відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тому у судовому рішенні вказано про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати на 16 травня 2024 року о 10 год. 00 хв. та встановлено позивачу ОСОБА_2 строк для подання доказів про понесені витрати на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

02 травня 2024 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача ОСОБА_2 про розподіл судових витрат, у якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь 18 000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу, 3345,72 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті послуг експерта та 4870,26 грн. в рахунок відшкодування витрат на транспорт.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що у позові ним було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести в зв`язку із розглядом справи, становить 15 000 грн.

Станом на 26 квітня 2024 року він здійснив оплату послуг адвоката відповідно до витраченого часу в сумі 18 000 грн. Крім того, ним понесені витрати, пов`язані з прибуттям адвоката до Крижопільського районного суду, які становлять 4870,26 грн., а також витрати на оплату послуг експерта в сумі 3345,72 грн.

Вказує, що наведені вище витрати понесені ним особисто, вони мають відношення до розгляду справи, є обґрунтованими та пропорційними до предмету позову з урахуванням ціни позову, а також підтверджуються належними доказами.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позову та вказала, що вважає заявлені позивачем витрати на правову допомогу завищеними, оскільки дана справа є справою незначної складності, заявлені витрати на підготовку документів є непропорційними до складності справи, отже розмір витрат на правову допомогу, на думку відповідачки, не може перевищувати 5000 грн.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Куцигін І.В. просив відмовити у задоволенні заяви позивача щодо стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18 000 грн., мотивуючи тим, що позов задоволено частково, окрім того позивач належним чином не підтвердив ці витрати. Надані позивачем чеки на придбання палива на суму 4870,26 грн. не є належними доказами понесених витрат, пов`язаних з прибуттям представника позивача до суду, оскільки відсутні дані, яку відстань із місця перебування до смт. Крижопіль, в обидві сторони, проїхала адвокат, яким видом транспорту вона користувалася для прибуття до смт. Крижопіль. Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача понесених ним витрат на проведення експертизи, то такі витрати вже стягнуті судовим рішенням, ухваленим за результатами розгляду справи.

Позивач та його представник адвокат Чуприна О.М. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. У заяві про розподіл судових витрат позивач просив розглянути дану заяву у його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши представника відповідачки, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України відносить витрати на професійну правничу допомогу саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Так, статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Наявність договірних відносин між адвокатом Чуприною О.М. та позивачем ОСОБА_2 підтверджується наявним в матеріалах справи договором про надання правничої допомоги № 1 від 22 січня 2023 року.

Разом з тим, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано акт виконаних робіт з надання правничої допомоги у справі № 134/1219/23 від 26 квітня 2024 року, у якому вказано, що розрахунок витрат зроблено відповідно до п. 3.5 договору № 4 від 01 червня 2023 року, яким передбачена оплата наданих послуг в розмірі 1500,00 грн. за годину праці. Також з наданих позивачем квитанцій до прибуткового касового ордера № 2 від 26 квітня 2024 року та № 5 від 01 червня 2024 року вбачається, що адвокат Чуприна О.М. прийняла від позивача грошові кошти відповідно в сумі 8000 грн. та 10000 грн. саме на підставі договору № 4 від 01 червня 2023 року. Проте, сам договір № 4 від 01 червня 2023 року позивачем не надано, відтак у суду відсутня можливість пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. До того ж, акт виконаних робіт підписаний лише адвокатом Чуприною О.М., що унеможливлює зробити висновок про те, що позивач погодив та підтвердив адвокатські послуги.

Враховуючи вищевикладене, відсутність належного підтвердження надання правової допомоги є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Оскільки відсутні належні та достатні докази щодо підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні заяви про їх стягнення необхідно відмовити.

Щодо відшкодування позивачу транспортних витрат в розмірі 4870,26 грн., суд враховує наступне.

Відповідно до положень статті 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Верховний Суд у постанові від 14.09.2022 у справі № 509/6250/20 зазначив, що вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально.

Як вбачається з матеріалів справи, для підтвердження понесення витрат, пов`язаних із прибуттям представника позивача у судові засідання, останнім надано чеки АЗС про сплату за автомобільний газ від 28 березня 2024 року в сумі 740,15 грн., за бензин від 28 березня 2024 року в сумі 730,50 грн., за дизельне паливо від 10 квітня 2024 року в сумі 2799,70 грн., за автомобільний газ від 26 квітня 2024 року в сумі 599,91 грн.

Вказані фіскальні документи не підтверджують понесення заявлених витрат, оскільки доказів про те, що ці витрати позивач поніс саме у зв`язку із прибуттям його представника до Крижопільського районного суду, ним не надано. Позивачем не вказано, яку відстань з місця перебування до смт. Крижопіль, в обидві сторони, проїхала адвокат Чуприна О.М. та яким видом транспорту вона користувалася для прибуття до Крижопільського районного суду.

За викладених обставин суд вважає, що вимога про відшкодування позивачу транспортних витрат в розмірі 4870,26 грн. не підлягає до задоволення.

Також суд вважає, що заяву позивача про розподіл судових витрат в частині стягнення з відповідачки на його користь 3345,72 грн. витрат на проведення експертизи слід залишити без розгляду, оскільки питання про стягнення зазначених витрат вже вирішено судом у рішенні від 26 квітня 2024 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у стягненні з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 18 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 4870,26 грн. витрат, пов`язаних з явкою представника позивача до суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну власника.

Заяву позивача ОСОБА_2 про розподіл судових витрат в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на його користь 3345,72 грн. витрат на проведення експертизи - залишити без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 23 травня 2024 року.

Суддя