Провадження № 2/243/405/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

за участі

секретаря судового засідання Каліберди А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, діючи на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми індексації боргу з відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначивши, що згідно з вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2009 у кримінальній справі № 1-201/2009, який набрав законної сили 07.04.2009 року, ОСОБА_2 засуджений за ч. 2 ст. 286. ч. З ст. 135 КК України до 5 років позбавлення волі. Одночасно з цим з ОСОБА_2 стягнуто на її користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4144,19 грн. та моральної шкоди у розмірі 30 000. грн., про що виданий виконавчий лист від 05.05.2009 року. На теперішній час ОСОБА_2 вирок суду в частині відшкодування шкоди не виконав, від сплати грошових коштів ухиляється, в наслідок чого, враховуючи знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів за період з 2009-2019 р., вона вимушена звернутися до суду для стягнення суми індексації заборгованості та 3 % річних. Вказала, що розрахунок інфляційних збитків у зв`язку із простроченням сплати суми матеріальної шкоди в розмірі 4 144,19 грн. за період з 08.04.2009 по 01.10.2019 включно виглядатиме так: 4 144,19 грн. помножити на сукупний індекс інфляції за визначений період в розмірі 312,69% та поділити на 100, що дорівнюватиме 12 957,87 грн. Тобто інфляційні збитки складають 8 813,68 (12 957,87 - 4144,19) гри. Розрахунок інфляційних збитків у зв`язку із простроченням сплати суми моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн. за період з 08.04.2009 по 01.10.2019 включно виглядатиме так: 30 000,00 грн. помножити на сукупний індекс інфляції за визначений період в розмірі 314,56 % та поділити на 100, що дорівнюватиме 93 807,00 грн. Тобто інфляційні збитки складають 63 807,00 (93 807,00 - 30 000,00) грн. Розрахунок трьох відсотків річних має проводитися з 08.04.2009. Розрахунок трьох процентів річних у зв`язку із простроченням сплати суми моральної шкоди в розмірі 30000 грн за період з 08.04 2009 по 01.10.2019 включно становить 30000 грн х 3% х 3829 днів прострочення: 365 :100 = 9 441, 37 грн. Просить стягнути з відповідача вказані суми та судові витрати.

Ухвалою суду від 26.06.2024 було відмовлено позивачу прийнятті уточненої позовної заяви.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача та відповідач до судового засідання не з`явились, надали відзив на позов та заяву про розгляд справи без їх участі.

З відзиву на позов відповідач зазначив, що з часу стягнення з нього на користь ОСОБА_1 вищезазначених грошових коштів за вироком суду, ним здійснювалися регулярно грошові перекази на погашення борг у відповідному виконавчому провадженні. При цьому, розрахунок спірних сум зроблено без вирахування сплачених ним сум. Окрім цього, після ухвалення вироку суду ним добровільно на користь ОСОБА_1 було сплачено 1000 грн. у якості сплати за лікування. Вказана сума також не була врахована при здійсненні розрахунку. Також вказав, що статтею 256 ЦК України закріплене визначення позовної давності - це строк, у межах якою особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до сі. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Початок перебігу строку позовної давності співпадає з моментом виникнення у особи права на позов та можливість реалізувати своє право к примусовому порядку через суд. Враховуючи дату звернення позивача з цим позовом до суду, вважає, що остання пропустила строки позовної давності. Відповідно до часини другої статті 625 ПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або економ. З урахуванням статті 11, 625, 509 ЦК України вважає відсутніми підстави для застосування положень статті 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов`язань. Крім того, із рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства. Відшкодування шкоди це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов`язання, на шкоду не повинні нараховуватися проценти за користування чужими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою. Просив відмовити у замовленні позову.

Заслухавши позицію осіб, що беруть участь по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2009 у кримінальній справі № 1-201/2009, який набрав законної сили 07.04.2009 року, ОСОБА_2 засуджений за ч. 2 ст. 286. ч. З ст. 135 КК України до 5 років позбавлення волі. З ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4144,19 грн. та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.

Згідно листа начальника Слов`янського ВДВС СМУ Міністерства Юстиції України від 04.02.2020 року вбачається, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, стягнуто 16501,31 грн., залишок 17642,88 грн.

11.01.2013 року постановою державного виконавця ВДВС Слов`янського міського управління було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 1-201 , що виданий Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 05.05.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4144,19 грн. та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що протягом 2009-2019 років з відповідача в межах виконавчого провадження стягувалися відповідні суми на погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договорий інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не визнаються неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України і статті 230 Господарського кодексу України.

Отже, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

За вказаного обґрунтування суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо відсутність виникнення зобов`язальні правовідносини із рішення суду та про подвійність характеру нарахування процентів на суму шкоди.

Водночас, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Зі змісту норм матеріального права випливає, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, визначених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 зазначеного Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, таке прострочення є триваючим правопорушенням, і право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (постанова ВСУ від 26.04.2017 року у справі № 918/329/16);

Так, предметом позову у цій справі є стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК України, а саме 3% річних та інфляційних утрат, нарахованих позивачем за період з 2009 по 2019 роки за невиконання грошового зобов`язання, підтвердженого вироком суду.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги, що відповідачем до суду було подано заяву про застосування судом строку позовної давності, відповідно до вимог статті 267 ЦК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви в межах строку позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 04.11.2019 , а тому нарахування інфляційних втрат та 3% річних слід стягнути за три роки, що передують зверненню до суду, тобто за період з 04.11.2016 року по 04.11.2019 року

Суд не погоджується з розрахунком спірних сум, що наведені позивачем у позовній заяві, оскільки вони суперечать вимогам закону, при їх здійсненні не були враховані суми, що стягувалися з відповідача.

Враховуючи інформацію, що міститься в виконавчому провадженні, суму заборгованості, а також індекси інфляції упродовж спірного періоду, суд встановив, що інфляційні нарахування на суму заборгованості за період з 04.11.2016 року по 04.11.2019 року склали 8518,16 грн., виходячи з наступного розрахунку:

ПеріодСума заборгованості на початок періодуІндекс інфляції за періодКількість днів у періодіСума індексу інфляції за періодСума заборгованості з урахуванням інфляційних витрат Сплачена сума за період
04.11.2016-21.11.01,818554,60 31 365,60100
21.11.2016- 20.12.201631 265,60100,930281,3931 548100
20.12.2016- 24.01.01,136345,9231 793100
24.01.2017- 20.02.01,028316,9332 009,93100
20.02.2017- 22.03.201731909,93101,831574,3832 484,31100
22.03.2017- 20.04.201732 384, 31100,930291,4632 675,77100
20.04.2017- 22.05.201732 575,77101,333423,4932 999,26100
22.05.2017- 21.06.201732 899,26101,631526,3933 425,65100
21.06.2017- 20.07.201733 325,65100,23066,6533 392,30100
20.07.2017- 23.08.201733 292,3099,935-33.2933 259,01100
23.08.2017- 21.09.201733 159,,1833 822,19100
21.09.2017- 20.10.201733 722,19101,230404,6734 126, 86100
20.10.2017- 21.11.201734 026,86100,933306,2434 333,10100
21.11.2017- 03.01.201834 233,101,,9635 094,06100
03.01.2018- 02.02.201834 994,061,4,5835 838, 64100
02.02.2018- 28.02.201835 738, 64100,927321,6536 060, 29100
28.02.2018- 02.04.201835 960,291.6,4136 646, 70100
02.04.2018- 24.04.201836 546,70100,823292,3736 839,07100
24.04.2018- 22.05.201836 739, 07100290,0036 739, 07100
22.05.2018- 22.06.201836 639,07100320,0036 639,07100
22.06.2018- 26.07.201836 539,0799,335-255,7736 283,30100
26.07.2018- 27.08.201836 183,30100330,0036 183,30100
27.08.2018- 20.09.201836 083,30101,925685,5836 768,88100
20.09.2018- 20.12.201836 668,881.47,9838 116,86100
20.12.2018- 28.01.201938 016, 86101,040380,1738 397,03100
28.01.2019- 27.02.201938 297, 03100,531191,4938 488,52100
27.02.2019- 29.03.201938 388,52100,931345,5038 734,02100
29.03.2019- 04.11.201938 634,021.95,4839 329,500

Таким чином, інфляційні нарахування на суму заборгованості, за період з 04.11.2016 року по 04.11.2019 року склали: 39 329,50 грн., з яких сума основного боргу - 30 811,34 грн., сума інфляційних витрат - 8518,16 грн.

Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу ? процентна ставка (%) / 100% ? кількість днів / кількість днів у році.

Період: 04.11.2016-21.11.2016: (30 811, 34 х 3%/100% х 18/366 = 45,45 грн.

Період: 21.11.2016-20.12.2016: (30 711,34 х3%/100% х30/366 = 75,51 грн.

Період: 20.12.2016-24.01.2017: (30 611,34 х3%/100% х 36/365 = 90,57 грн.

Період: 24.01.2017-20.02.2017: (30 511,34 х3%/100% х 28/365 = 70,21 грн.

Період: 20.02.2017-22.03.2017: (30 411,34 х3%/100%х31/365 = 77,48 грн.

Період: 22.03.2017-20.04.2017: (30 311,34 х3%/100%х30/365 = 77,20 грн.

Період: 20.04.2017-22.05.2017: (30 211,34 х3%/100%х33/365 = 81,94 грн.

Період: 22.05.2017-21.06.2017: (30 111,34 х3%/100%х31/365 = 76,72 грн.

Період: 21.06.2017-20.07.2017: (30 011,34 х3%/100%х30/365 = 74,00 грн.

Період: 20.07.2017-23.08.2017: (29 911,34 х3%/100%х35/365 = 86,04 грн.

Період: 23.08.2017-21.09.2017: (29 811,34 х3%/100%х30/365 = 73,50 грн.

Період: 21.09.2017-20.10.2017: (29 711,34 х3%/100% х30/365= 73,26 грн.

Період: 20.10.2017-21.11.2017: (29 611,34 х3%/100%х33/365 = 80,31 грн.

Період: 21.11.2017-03.01.2018: (29 511, 34 х3%/100%х44/365 = 106,72 грн.

Період: 03.01.2018-02.02.2018: (29 411,34 х3%/100% х31/365 = 74,93 грн.

Період: 02.02.2018-28.02.2018: (29 311,34 х3%/100% х27/365 = 65,04 грн.

Період: 28.02.2018-02.04.2018: (29 211,34 х3%/100% х34/365 = 81,63 грн.

Період: 02.04.2018-24.04.2018: (29 111,34 х3%/100%х23/365 = 55,03 грн.

Період: 24.04.2018-22.05.2018: (29 011,34 х3%/100%х29/365 = 69,15 грн.

Період: 22.05.2018-22.06.2018: (28 911,34 х3%/100% х32/365 = 76,04 грн.

Період: 22.06.2018-26.07.2018: (28 811,34 х3%/100% х35/365 = 82,88 грн.

Період: 26.07.2018-27.08.2018: (28 711,34 х3%/100% х33/365 = 77,87 грн.

Період: 27.08.2018-20.09.2018: (28 611,34 х3%/100% х 25/365 = 58,79 грн.

Період: 20.09.2018-20.12.2018: (28 511,34 х3%/100% х92/365 = 215,59 грн.

Період: 20.12.2018-28.01.2019: (28 411,34 х3%/100% х40/365 = 93,40 грн.

Період: 28.01.2019-27.02.2019: (28 311,34 х3%/100% х31/365 = 72,13 грн.

Період: 27.02.2019-29.03.2019: (28 211,34 х 3%/100% х31/365 = 71,88 грн.

Період: 29.03.2019-04.11.2019: (28 211,34 х 3%/100% х 221/365 = 510,62 грн.

Загальна сума нарахованих 3 % річних за період з 04.11.2016 року по 04.11.2019 рік, склала 2 697 грн. 53 коп.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 2 697 грн. 53 коп. і інфляційні втрати у розмірі 8518,16 грн.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку із спливом строку позовної давності та невірним розрахунком спірних сум.

Позивач, при зверненні до суду сплатила суму судового збору у розмірі 1921 грн.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 256,15 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 259, 263, 264, 265, 268, 351 - 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 суму 3% річних у розмірі 2 697 грн. 53 коп., інфляційні втрати в розмірі 8518,16 грн та суму судового збору у розмірі 256,15 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В.Воронков