ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4604/23 Номер провадження 22-ц/814/2669/24Головуючий у 1-й інстанції ХІНЕВИЧ В. І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Панченка О.О., Прядкіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 червня 2023 року у справі № 537/1051/22 стягнуто з Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики (безвідсоткової) від 26 квітня 2019 року у розмірі 165 534,00 грн, неустойку в розмірі 100 989,48 грн, інфляційні збитки в розмірі 47688,83 грн, та 3 % річних в розмірі 15229,60 грн, що в загальному розмірі становить 329 441,91 грн.

Вказане вище рішення перебуває на виконані у Крюківському відділі державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак станом на 25 жовтня 2023 року не є виконаним внаслідок бездіяльності державної виконавчої служби.

Так, листом АТ КБ «Приватбанк» від 20 вересня 2023 року за вих. № 20.1.0.0.0/7-230915/41071 було повідомлено, що банком було проведено ряд платежів та переказів грошових коштів Кременчуцького УВП УТОС, керуючись розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11 березня 2022 року № 212-Р «Про забезпечення здійснення розрахунків підприємств, установ, організацій в умовах воєнного стану», але вказане розпорядження втратило законну силу.

З вимоги державного виконавця стало відомо, що 25 серпня 2023 року державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №72620388 з примусового виконання виконавчого листа № 537/1051/22, виданого 22 серпня 2023 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, винесено постанову про арешт коштів та направлено електронним документообігом через автоматизовану систему виконавчого провадження.

Відповідно до електронної відповіді від АТ КБ «Приватбанк» 25 серпня 2023 року об 11:57 год. арешт накладений, однак на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови.

Відповідно до вимоги на отримання інформації, яка містить банківську таємницю станом на 06 вересня 2023 року на особовому рахунку боржника НОМЕР_1 залишок суми коштів складає 143332,75 грн.

07 вересня 2023 року до АТ КБ «Приватбанк» направлено платіжну інструкцію № 72620388 від 08 вересня 2023 року та останнім списано кошти в сумі 10511,23 грн.

Внаслідок бездіяльності Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_1 завдано матеріальних збитків в розмірі 132821,52 грн, адже АТ КБ «ПриватБанк» було проведено ряд незаконних платежів та переказів грошових коштів Кременчуцькому учбово-виробничому підприємству Українське товариство сліпих, керуючись розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11 березня 2022 року №212-Р «Про забезпечення здійснення розрахунків підприємств, установ, організацій в умовах воєнного стану», яке втратило законну силу на момент проведення платежів.

Невиконання означеного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 червня 2023 року у справі № 537/1051/22 також завдало позивачу моральну шкоду, яку він оцінює у 10000000,00 грн.

Позивач вважає, що невиконання станом на 25 жовтня 2023 року означеного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 червня 2023 року у справі №537/1051/22 внаслідок бездіяльності Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є неприпустимим фактом та є прямим порушенням статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та сталої позиції Європейського суду з прав людини.

У зв`язку з вищевказаним, позивач прохав, зокрема суд стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 132821,52 грн, а також моральну шкоду у розмірі 10000000,00 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 травня 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди закрито.

В обґрунтування судового рішення місцевим судом зазначено, що позивач прохав суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 132821,52 грн, а також моральну шкоду у розмірі 10000000,00 грн, натомість судовими рішеннями у справі №537/4628/23 вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь матеріальну шкоду у розмірі 329 441,91 грн та моральну шкоду у розмірі 10000000,00 грн були залишені без задоволення, що згідно положень пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, є підставою для закриття провадження у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 травня 2024 року не погодився ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі позивач прохав суд скасувати судове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 травня 2024 року та ухвалити нове судове рішення з урахуванням вимог статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та сталої позиції Європейського суду з прав людини, захистивши його порушені права на національному рівні.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач у поданій апеляційній скарзі вказував на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема вимог статей 3, 9, 55, 56 Конституції України, статей 1, 6, 13 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, неврахування при розгляді справи правових висновків, зроблених у ряді рішень Європейського суду з прав людини щодо права на справедливий суд, ефективності правового захисту та захисту права власності.

Зазначив, що факт бездіяльності державної виконавчої служби підтверджений наявними у справі доказами, та що станом на 22 травня 2024 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 червня 2023 року у справі № 537/1051/22 не є виконаним.

Вважав, що наявні всі підстави для відшкодування заподіяної йому матеріальної та моральної шкоди.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу, який подано Державною казначейською службою України

У відзиві на апеляційну скаргу Державна казначейська служба України прохала суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 травня 2024 року без змін.

Відповідач вказує, що позивач, незважаючи на наявність судового рішення між тими самими сторонами та про той самий предмет спору і з тих самих підстав, яке набрало законної сили, знову звернувся з аналогічним позовом до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, що є підставою для закриття провадження у справі.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу, який подано Крюківським відділом державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

У відзиві на апеляційну скаргу Крюківський відділ державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прохав суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 травня 2024 року без змін.

На думку відповідача, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення правильно застосував норми матеріального права з дотриманням норм процесуального права, а саме наявність підстав для закриття провадження у справі відповідно до статті 255 ЦПК України.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Представник Державної казначейської служби України під час судового засідання заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , вказуючи на законності та обґрунтованості ухвали місцевого суду.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, на розгляд справи до суд апеляційної інстанції не з`явилися.

Крім того, ОСОБА_1 у поданій ним апеляційній скарзі прохав суд розгляд справи здійснювати за його відсутності.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника Державної казначейської служби України, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 02 травня 2024 року, у справі №537/4628/23 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

26 жовтня 2023 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» ОСОБА_1 , як стягувач у виконавчому провадженні, звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області із вказаним позовом, відповідно до якого прохав стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь матеріальну шкоду у розмірі 329 441,91 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 000,00 грн.

В обґрунтуванні позовних вимог вказував, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 30 червня 2023 року у справі № 537/1051/22 стягнуто з Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих на його користь заборгованість за договором позики (безвідсоткової) від 26 квітня 2019 року у розмірі 165 534,00 грн, неустойку в розмірі 100 989,48 грн, інфляційні збитки в розмірі 7 688,83 грн та 3 % річних в розмірі 15 229,60 грн, що в загальному розмірі становить 329 441,91 грн.

Однак, станом на 26 жовтня 2023 року рішення є невиконаним внаслідок бездіяльності Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (т.3, а.с. 05-13).

Позиція апеляційного суду

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Результат аналізу пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 зазначено, що «за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц зазначено, що «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17).

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного з цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

Європейський суд з справ людини у рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначав, що існує усталена практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової визначеності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 , вказуючи на невиконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 червня 2023 року у справі № 537/1051/22 у зв`язку з бездіяльністю Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, прохав суд стягнути на його користь з державного бюджету України через Державну казначейську службу України матеріальну шкоду у розмірі 132821,52 грн, а також моральну шкоду у розмірі 10000000,00 грн.

Водночас рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 02 травня 2024 року, у справі №537/4628/23 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у якому позивач прохав суд стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь матеріальну шкоду у розмірі 329 441,91 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 000,00 грн.

Позовні вимоги у цивільній справі №537/4628/23 ОСОБА_1 мотивовані тим, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 30 червня 2023 року у справі № 537/1051/22 стягнуто з Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих на його користь заборгованість за договором позики (безвідсоткової) від 26 квітня 2019 року у розмірі 165 534,00 грн, неустойку в розмірі 100 989,48 грн, інфляційні збитки в розмірі 7 688,83 грн та 3 % річних в розмірі 15 229,60 грн, що в загальному розмірі становить 329 441,91 грн. Однак, станом на 26 жовтня 2023 року рішення є невиконаним внаслідок бездіяльності Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Отже, суд попередньої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області із двома позовами, які мають тотожні вимоги, підстави позову також є аналогічними, зокрема, позивач посилається на бездіяльність державної виконавчої служби у результаті чого залишається невиконаним рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 30 червня 2023 року у справі № 537/1051/22.

Зміна позивачем розміру завданої йому матеріальної шкоди за незмінності підстав позову не свідчить про зміну предмета позову і не спростовує тотожність цих позовів.

Крім того, ОСОБА_1 , подаючи до місцевого суду різні позовні заяви, просив стягнути матеріальну та моральну шкоду завдану бездіяльністю державної виконавчої служби у рамках того самого виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки сторони, підстава і предмет позову у цій справі № 537/4604/23 та у справі № 537/4628/23 є тотожними.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 травня 2024 року - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 липня 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.О. Панченко

О.В. Прядкіна