П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м. Київ

Справа № 760/13097/23

Провадження: № 22-ц/824/10736/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Мережко М.В., Нежури В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Митрофанової А.О.,

у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Гідроприлад-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року Житлово-будівельний кооператив «Гідроприлад-1» (далі по тексту - ЖБК «Гідроприлад-1», позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ЖБК «Гідроприлад-1» є суб`єктом господарювання, що організовано з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва одного п`ятиповерхового будинку на 216 квартир за кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління будинком.

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач) проживає та є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач, будучи споживачем житлово-комунальних послуг, і маючи перед позивачем обов`язки щодо внесення платежів, не сплатила внески на управління будинком та прибудинкової території, у зв`язку з чим утворилася заборгованість зі сплати внесків за період з 01 липня 2020 року по 01 червня 2023 року у розмірі 8 518 грн 36 коп.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути із відповідача на свою користь вищевказану суму заборгованості, а також понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 684 грн та витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 3 000 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року позов ЖБК «Гідроприлад-1» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Гідроприлад-1» заборгованість за житлово-комунальні послуги з управління будинком та прибудинкової території у розмірі 8 518 грн 36 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Гідроприлад-1» понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 684 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Гідроприлад-1» понесені ним судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та не дотримання норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що вона не повідомлена про дану справу, а оскільки вона не отримала ухвалу суду про відкриття провадження у справі, та не мала змоги реалізувати свої права, подавши відзив на позовну заяву.

Також вказує, що на день ухвалення оскаржуваного рішення вона, ОСОБА_1 , в повному обсязі оплатила заборгованість, однак позивач, зловживаючи своїми процесуальними правами, не повідомив суд про погашення заборгованості перед ним.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 12 квітня 2024 року справу призначено судді-доповідачу Верланову С.М. у складі колегії суддів: головуючий суддя Верланов С.М., судді Невідома Т.О., Нежура В.А.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та 15 травня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду від 02 липня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 02 липня 2024 року справу призначено судді-доповідачу Невідомій Т.О. у складі колегії суддів: головуючий суддя Невідома Т.О., судді Мережко М.В., Нежура В.А.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу відповідача просив залишити скаргу без задоволення, а судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог залишити без змін. Вказує, що із зазначеного у квитанціях, поданих відповідачем до апеляційної скарги, не можливо встановити, що ОСОБА_1 сплатила саме заборгованість зі сплати внесків на управління будинку та прибудинкової території за період з 01 липня 2020 року по 01 червня 2023 року, тобто, чи це оплата була за минулі, чи майбутні періоди.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, ЖБК «Гідроприлад-1» є суб`єктом господарювання, що організовано з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва одного п`ятиповерхового будинку на 216 квартир за кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком. ЖБК «Гідроприлад-1» був організований при виконкомі Залізничної ради депутатів трудящих міста Києва (п. 1.1 статуту ЖБК «Гідроприлад-1»).

Згідно з п. 3.1 статуту члени ЖБК «Гідроприлад-1» та власники (співвласники) квартир, які не набули членства в кооперативі, є співвласниками будинку кооперативу та мають рівні права та обов`язки.

На дату реєстрації статуту ЖБК «Гідроприлад-1» всі власники квартир в кооперативі вважаються членами ЖБК «Гідроприлад-1».

Відповідно до п.п. 1 п. 3.4 статуту кожен член кооперативу та співвласник будинку зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати житлово-комунальні послуги, надані виконавцями, а також внески на утримання будинку та прибудинкової території, що затверджені рішенням загальних зборів.

Як убачається з матеріалів справи, 08 лютого 2020 року рішенням загальних зборів членів ЖБК «Гідроприлад-1» (протокол №7 від 08 лютого 2020 року) затверджено розмір внеску на управління будинком та прибудинкової території для 1-го поверху - 8,03 грн, та внесок на управління будинком та прибудинкової території для 2-9 поверхів - 9,44 грн.

10 лютого 2021 рішенням загальних зборів членів ЖБК «Гідроприлад-1» (протокол №8 від 10 лютого 2021 року) затверджено розмір внеску на управління будинком та прибудинкової території для 1-го поверху - 8,54 грн, та внесок на управління будинком та прибудинкової території для 2-9 поверхів - 9,99 грн.

26 лютого 2023 року рішенням загальних зборів членів ЖБК «Гідроприлад-1» (протокол №10 від 26 лютого 2023 року) затверджено розмір внеску на управління будинком та прибудинкової території для 1-го поверху - 10,37 грн, та внесок на управління будинком та прибудинкової території для 2-9 поверхів - 10,98 грн.

ОСОБА_1 проживає та є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

З протоколу №7 рішення загальних зборів членів ЖБК «Гідроприлад-1» від 08 лютого 2020 року, вбачається, що відповідач була присутня на зборах членів, пропонувала внести на розгляд зборів питання порядку денного та була присутня під час затвердження розміру внеску на управління будинком та прибудинкової території.

Згідно довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 внеску на управління та утримання будинку за період з 01 липня 2020 року по 01 червня 2023 року ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем за вказані послуги у розмірі 8518 грн 36 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги ЖБК «Гідроприлад-1» є обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції, колегія ураховує наступне.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як убачається із матеріалів справи, Солом`янським районним судом судом м. Києва направлено на адресу відповідача копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду від 06 липня 2023 року про відкриття провадження у справі.

Направлена судом поштова кореспонденція повернута на адресу суду із відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Однак, така відмітка не дає обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у справі, зокрема, не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

Подібна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 та від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18 та у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 759/28627/21.

Також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 08 листопада 2018 року, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Отже, повернення поштового відправлення, яким ОСОБА_1 направлено судове повідомлення про порушену цивільну справу проти неї, з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», не може свідчити про обізнаність відповідача про таку справу.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» від 08 квітня 2010 року наголошується на принципі рівності сторін як одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Отже, суд першої інстанції порушив право відповідача знати про наявність цивільної справі, де відповідачем є ОСОБА_1 , що є порушенням права на доступ до правосуддя та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Віктор Назаренко проти України» від 03 жовтня 2017 року та у справі «Лазаренко та інші проти України» від 27 червня 2017 року).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення про розгляд справи в суді є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

На підставі наведеного вище колегія суддів дійшла висновку про наявність обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України).

Перевіряючи висновки суду першої інстанції по суті позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані положеннями ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08.10.1992 №572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач вказувала на те, що нею, станом на день ухвалення оскаржуваного рішення, сплачено у повному обсязі заборгованість перед позивачем.

На підтвердження своїх доводів відповідач до апеляційної скарги долучила копії рахунків - повідомлення за період з червня 2023 року по березень 2024 року, копії квитанцій на загальну суму 12557 грн 95 коп. та копію платіжної інструкції на суму 2000 грн.

Колегія суддів вважає за можливе прийняти додані до апеляційної скарги докази на підтвердження вимог апеляційної скарги, оскільки як убачається з матеріалів справи відповідач не отримувала ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 липня 2023 року про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками.

При цьому, позивач не повідомив суд першої інстанції про те, що, як на час відкриття провадження по справі, так і до ухвалення рішення судом першої інстанції, відповідачем внесені кошти на погашення заборгованості у повному обсязі.

При цьому, позивачем не було подано до суду першої інстанції заяву в порядку ч.3 ст.142 ЦПК України щодо не підтримання своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем.

Колегією суддів не беруться до уваги доводи позивача про те, що із зазначеного у квитанціях, поданих відповідачем до апеляційної скарги, не можливо встановити, що відповідач сплатив саме заборгованість зі сплати внесків на управління будинку та прибудинкової території за період з 01 липня 2020 року по 01 червня 2023 року, тобто, чи це оплата була за минулі, чи за майбутні періоди, оскільки як убачається із наявних в матеріалах справи рахунків - повідомлення за період з червня 2023 року по березень 2024 року убачається про зменшення розміру заборгованості. При цьому, позивачем не підтверджено, що відповідачем здійснювалась оплата коштів в більшому розмірі.

А відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ЖБК «Гідроприлад-1».

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 рокуз ухваленням у справі нового судового рішення відмову у задоволенні позову.

Згідно з вимогами п. п. в) п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з ЖБК «Гідроприлад-1» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скраги у розмірі 4026 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Гідроприлад-1» (, адреса місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Григорія Кочури (Пироговського), буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 4026 грн (чотири тисячі двадцять шість) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді М.В. Мережко

В. А. Нежура