КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача Щербини М.В. , Тарасової Є.О. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до КНП "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва, згідно з яким просив: визнати протиправним та скасувати наказ КНП "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва від 118.10.2023 року № 362-к "Про застосування дисциплінарного стягнення до лікаря-стоматолога-терапевта Спеціального фонду КНП "КДЦ" Святошинського району м. Києва ОСОБА_1", яким до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляду догани; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що з 01.11.2013 по 20.08.2023 ОСОБА_1 обіймав посаду завідувача відділенням, лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 1 згідно Наказу № 321-к- від 01.11.2013.

З 21.08.2023 ОСОБА_1 було переведено до Спеціального фонду на посаду лікаря-стоматолога-терапевта Спеціального фонду стоматологічного відділення філії № 1 згідно Наказу № 338-к від 02.08.2023. (а.с.44).

04.10.2023 Наказом № 143 «Про перевірку посадових обов`язків та ведення первинної облікової документації стоматологічної допомоги у КНП «КДЦ» Святошинського районну м. Києва» лікарів-стоматологів, лікарів-стоматологів- терапевтів, лікарів-стоматологів дитячих, лікарів-стоматологів-хірургів, лікарів-стоматологів-ортодонтів зобов`язано надати завідувачам філій №№1-7 КНП «КДЦ» копії щоденників роботи лікаря-стоматолога (форма 039-2/0) та листки щоденного обліку роботи (форма 037/о) за вересень у термін до 16:00 06.10.2023. (а.с. 14-15).

Разом з тим, позивач зазначав, що оскільки у вказаному наказі не було зазначено, що документи мають надаватись також і лікарями-стоматологами-терапевтами Спеціального фонду, у визначений термін копії щоденників роботи лікаря-стоматолога (форма 039- 2/0) та листки щоденного обліку роботи (форма 037/о) за вересень ним не були подані, оскільки конкретно його посада в наказі не зазначена.

16.10.2023 позивачем були подані пояснення відповідачу та пояснено, що оскільки Наказ від 04.10.2023 № 143 стосувався лікарів-стоматологів-терапевтів, а не лікарів, що працюють у Спеціальному фонді, то ним і не мали виконуватись подібні вимоги щодо надання документів. Також наголосив, що вимоги пунктів 1.4., 2.8. виконуються ним у повному обсязі, а оскільки посада завідувача відділенням була виведена зі штатного розпису, то п. 2.15. посадової інструкції вказаний наказ наразі не може бути виконаний.

Однак, 18.10.2023 відповідачем було видано оспорюваний наказ № 362-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до лікаря-стоматолога-терапевта Спеціального фонду КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва ОСОБА_1», яким до лікаря-стоматолога-терапевта Спеціального фонду КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни.

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2024 позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ в.о. директора Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва Горецької Світлани від 18.10.2023 № 362-к "Про застосування дисциплінарного стягнення до лікарі-стоматолога-терапевта Спеціального фонду КНП "КДЦ" Святошинського району м. Києва ОСОБА_1" у вигляді догани. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. (а.с. 142-144).

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2024 заяву представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати задоволено частково. Стягнуто з КНП "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані з розглядом справи на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн. (а.с. 187, 188).

В апеляційній скарзі на рішення відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності доказів про ознайомлення позивача з наказом від 04.10.2023 за № 143, оскільки у судовому засіданні від 16.01.2024 позивач під аудіо фіксацію надав суду докази, що він був ознайомлений з цим наказом. Також, вказаний наказ було направлено позивачу на його електронну адресу о 08:04 год. 05.10.2023.

При цьому, зазначає, що Наказ МОЗ України від 14.02.2012 за № 110, яким затверджено форми первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування, стосуються всіх лікарів, у тому числі лікарів спеціального фонду (а.с. 192-196).

В апеляційній скарзі на додаткове рішення відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що наявна у матеріалів справи позовна заява підтверджує, що вона була подана позивачем самостійно і не має жодних доказів про отримання ним правової допомоги.

При цьому, станом на 19.03.2024 відповідачем не отримано обгрунтованості поважності причин неподання доказів, що підтверджують розмір понесених стороною судових витрат, до закінчення судових дебатів.

Також, зазначає, що оскільки відповідно до акту № 1 від 14.02.2023 адвокатом наведено саме погодинну оплату, а не гонорар, згідно з Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" у договорі має бути наведено саме розцінки для погодинної оплати послуг адвоката.

За вказаних обставин, відповідач вважає співмірним із складністю справи, виконаною адвокатом роботою та розумним і обгрунтованим розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. 00 коп. (а.с. 211-214).

Представники відповідача у судовому засіданні апеляційні скарги підтримали та просили задовольнити.

Позивач та його представник у судовому засіданні щодо задоволення апеляційних скарг заперечували, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, починаючи з 01.11.2013р. по 20.08.2023 ОСОБА_1 обіймав посаду завідувача відділенням, лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 1 згідно Наказу № 321-к- від 01.11.2013.

З 21.08.2023 ОСОБА_1 було переведено до Спеціального фонду на посаду лікаря-стоматолога-терапевта Спеціального фонду стоматологічного відділення філії № 1 згідно Наказу № 338-к від 02.08.2023.

19.05.2023 відповідачем було видано наказ № 98 «Про внесення змін до штатного розпису» в якому зазначено, що у зв`язку з неефективною роботою стоматологічних відділень та неможливістю утримання працівників відділень за кошти підприємства, з метою оптимізації фінансових витрат, на підставі довідки (рапорту) від 05.05.2023 про результати діяльності відділень, рівня виконання фінансових планів та аналізу витрат на заробітну плату працівників стоматологічних відділень підприємства, керуючись п. 3 ст. 64 ГК України та п. 1 ст. 40 КЗпП України прийнято рішення внести зміни до організаційної структури та штатного розпису КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва з 19.08.2023 та вивести з організаційної структури стоматологічні відділення - в тому числі філію № 1 , де працював ОСОБА_1 , а також: вивести зі штатного розкладу посади:- стоматологічного відділення філії № 1: завідувач відділення, лікар- стоматолог-терапевт вищої категорії - 0,5 шт. од.; лікар-стоматолог - 0,50; стоматологічного відділення філії № 1: завідувач відділення, лікар- стоматолог-терапевт вищої категорії - 0,5 шт. од.; лікар-стоматолог - 0,50 шт.од.; лікар-стоматолог-терапевт - 0,75 шт.од.; сестра медична/брат медичний - 1,50 шт.од. та ін.

Таким чином, з 21.08.2023 ОСОБА_1 обіймає посаду лікаря-стоматолога-терапевта Спеціального фонду стоматологічного відділення філії № 1.

04.10.2023 Наказом № 143 «Про перевірку посадових обов`язків та ведення первинної облікової документації стоматологічної допомоги у КНП «КДЦ» Святошинського районну м. Києва» лікарів-стоматологів, лікарів-стоматологів- терапевтів, лікарів-стоматологів дитячих, лікарів-стоматологів-хірургів, лікарів-стоматологів-ортодонтів зобов`язано надати завідувачам філій №№1-7 КНП «КДЦ» копії щоденників роботи лікаря-стоматолога (форма 039-2/0) та листки щоденного обліку роботи (форма 037/о) за вересень у термін до 16:00 06.10.2023.

13.10.2023 р. відповідачем було винесено Наказ № 355-к «Про надання письмових пояснень щодо невиконання трудових обов`язків лікаря-стоматолога-терапевта Спеціального фонду КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва ОСОБА_1», яким було зобов`язано у термін до 10:00 години 16.10.2023 надати письмові пояснення щодо невиконання пунктів посадової інструкції, а саме: пункту 1.4. розділу 1: «У своїй роботі лікар-стоматолог-терапевт керується Конституцією України, постановами Верховної Ради, розпорядженнями Президента України, Постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства охорони здоров`я України, Департаменту охорони здоров`я м. Києва, наказами КНП «КДЦ», Положенням про відділення, цією посадовою інструкцією та іншими нормативно-правовими актами»; пункту 2.8. розділу 2: «Вести щоденники роботи лікаря-стоматолога по формі 039-/2о, листок обліку роботи по формі 037/о»; пункту 2.15. розділу 2: «Звітувати завідувачу відділення про свою роботу по формі 039-/2о в установлені терміни».

16.10.2023 ОСОБА_1 були подані пояснення відповідачу та пояснено, що оскільки Наказ від 04.10.2023 № 143 стосувався лікарів-стоматологів-терапевтів, а не лікарів, що працюють у Спеціальному фонді, то ним і не мали виконуватись подібні вимоги щодо надання документів. Також наголосив, що вимоги пунктів 1.4., 2.8. виконуються ним у повному обсязі, а оскільки посада завідувача відділенням була виведена зі штатного розпису, то п. 2.15. посадової інструкції вказаний наказ наразі не може бути виконаний (а.с. 18).

18.10.2023 відповідачем було видано оспорюваний наказ № 362-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до лікаря-стоматолога-терапевта Спеціального фонду КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва ОСОБА_1», яким до лікаря-стоматолога-терапевта Спеціального фонду КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни.

З наказу вбачається, що за невиконання лікарем-стоматологом-терапевтом ОСОБА_1 , посадових обов`язків, передбачених пунктами 1.4., 2.1. посадової інструкції лікаря-стоматолога-терапевта спеціального фонду стоматологічного відділення філії № 1 від 19.12.2022 № 132/ф 1 (код КП 2221.2), невиконання Наказу від 04.10.2023 № 143 «Про перевірку виконання посадових обов`язків та ведення первинної облікової документації стоматологічної допомоги у КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва, невиконання наказів Міністерства охорони здоров`я від 14.02.2012 № 110 та 28.07.2014 № 527 застосовано дисциплінарне стянення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни вчинене 06.10.2023 р. а саме: не надання до 16:00 год. 06.10.2023 в.о. завідувачу філії № 1 КНП «КДЦ» копії щоденників обліку роботи лікаря-стоматолога за формою 039-/2о, листки щоденного обліку роботи за формою 037/о за вересень 2023 року, що начебто унеможливило здійснення контролю керівником закладу за правильністю заповнення форми 037/о відповідно до пункту 20 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 037/о «Листок щоденного обліку роботи лікаря-стоматолога (стоматологічної поліклініки, відділення, кабінету) затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.02.2012 № 110.

Також зазначено, що відповідно до пунктів 4.1., 4.7 посадової інструкції лікар- стоматолог-терапевт Спеціального фонду несе відповідальність як за неякісну роботу та помилкові дії, так і за бездіяльність; за достовірність обліково-звітної інформації по роботі та своєчасність її надання.

Так, згідно статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Статтею 43 Конституції України визначено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Одним із видів юридичної відповідальності є дисциплінарна відповідальність. У сфері виконання найманої праці вона полягає в обов`язку працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, давати звіт перед роботодавцем за свої протиправні дії та нести дисциплінарні стягнення, передбачені нормами трудового законодавства.

Дисциплінарна відповідальність, як і будь-яка інша юридична відповідальність, має примусовий характер. Він полягає в тому, що стосовно працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, роботодавцем можуть уживатися заходи примусового впливу, примусова санкція, яка спричиняє для порушника певні негативні наслідки.

Заходи дисциплінарного стягнення, що застосовуються до деяких працівників, які несумлінно виконують свої трудові обов`язки, зазначено у статті 147 КЗпП України.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Дисциплінарне стягнення, відповідно до вимог ст. 148 КЗпП України, застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто, наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Отже, законодавством передбачено, що підставою застосування дисциплінарного стягнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 569/9812/16-ц та у справі № 592/1551/16-ц від 27.03.2019 року.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

При розгляді судами справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для накладення стягнення, чи дотримані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховувались обставини, за яких вчинено проступок тощо.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові від 18.03.2021 року по справі № 219/2474/19 зазначив, що у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто орган, правомочний застосовувати дисциплінарні стягнення повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, нормативного правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, апелянт зазначав, що Наказом № 143 від 04.10.2023, який не було виконано позивачем, було зобов`язано всіх лікарів стоматологів КНП "КДЦ", у тому числі позивача, в термін до 16:00 год. 06.10.2023 надати завідувачам філій 1-7 КНП "КДЦ" Святошинського району м. Києва надати форми 037/о та 039-2/о для перевірки виконання наказу МОЗ України від 14.02.2012 за №110.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, у наказі від 04.10.2023 № 143 не було зазначено, що документи мають надаватись також і лікарями-стоматологами-терапевтами Спеціального фонду.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що згідно з наявним у матеріалах справи наказом № 154 від 07.11.2023 «Про перевірку посадових обов`язків та ведення первинної облікової документації стматологічної допомоги у КНП «КДЦ» Святошинського районну м. Києва», серед інших лікарів, зазначено і лікарів-стоматологів-терапевтів Спеціального фонду стоматологічного відділення філії № 1 КНП "КДЦ", що також свідчить, що раніше виданий наказ № 143 вказаних лікарів не стосувався, оскільки про них в попередньому наказі не зазначено.

Разом з тим, відповідно до п.п. 1.4, 2.1 (порушення яких інкрімінується ОСОБА_1 ) посадової інструкції лікаря - стоматолога - терапевта Спеціального фонду Стоматологічного відділення філії №1 у своїй роботі лікар- стоматолог - терапевт спеціального фонду керується Конституцієї України, постановами Верховної Ради, розпорядженнями Президента України, Постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства охорони здоров`я України, Департаменту охорони здоров`я м. Києва, наказами КНП «КДЦ», Положенням про відділення, цією посадовою інструкцією та іншими нормативно-правовими актами. Керується законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію стоматологічної допомоги.

У свою чергу, будь-яких належних та допустимих доказів, як б підтверджували факт невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх трудових обов`язків, які б прямо вказували на достатність підстав для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не довів належним та допустимими доказами фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку, та, як наслідок, не мав достатніх правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги, з огляду на встановлені обставини справи, жодним чином не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про допущення відповідачем порушень трудового законодавства при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності та наявність правових підстав для скасування оскаржуваного наказу.

Вирішуючи апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення суду у даній справі щодо стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.

Також, як вірно встановлено судом першої інстанції, на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу представником позивача було надано до суду договір про надання правничої допомоги № 16/1 від 18.10.2023, додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № 16/1, акт № 1 наданих послуг від 14.02.2024, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 181 від 19.10.2023 на суму 10000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру №195 від 27.10.2023 на суму 10000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1991 від 10.11.2023 на суму 10000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 202 від 18.01.2024 р. на суму 10000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 213 від 14.02.2024 на суму 10000,00 грн., згідно яких загальна вартість витрат становить 50000,00 грн.

У свою чергу, представником відповідача було подано заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, мотивоване тим, що докази понесених витрат було надано лише після винесення рішення по справі.

Так, згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За приписами ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 28.12.2020 року по справі № 640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого часу адвокатом часу.

Разом з тим, за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 (постанова від 03.10.2019 року), в яких, серед іншого наголошено, що:

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;

- суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, врахувавши, що справа є незначної складності, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в загальному позовному провадженні, кількість судових засідань, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, враховуючи заперечення представника відповідача про стягнення судових витрат, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про зменшення заявлених до стягнення витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги в сумі 20000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного додаткового рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом додаткового рішення.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги на додаткове рішення без задоволення, а додаткового рішення суду - без змін.

Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити, що у зв`язку з залишенням апеляційних скарг без задоволення, понесені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 08 липня 2024 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова