Справа № 446/600/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Новосад І.В.

Справа № 446/600/23

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представника позивача Білик Р.О. ;

відповідач Добротвірська селищна рада

Червоноградського району Львівської області,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Добротвірської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

20.03.2023 представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Білик Р.О., через систему "Електронний суд" подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Добротвірської селищної ради, в якій просить суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, головою якого був батько позивачки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_4 все належне йому майно заповів доньці ОСОБА_3 , у зв`язку з чим до неї перейшло спадкове майно, а тому вважає, що такий будинок в цілому повинен перейти у її власність.

Ухвалою суду від 21.03.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 18.05.2023 підготовче засіданні закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 12.07.2023 задоволено клопотання представника позивача та зупинено провадження в справі до залучення у справі правонаступника померлої позивачки.

10.11.2023 адвокат Білик Р.О. подала до суду заяву про заміну сторони позивача правонаступником, а саме сином ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 10.11.2023 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 06.12.2023 ОСОБА_1 залучено у справі як правонаступника позивача ОСОБА_3 .

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Білик Р.О. в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її часті та без участі позивача, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його часті, щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Як видно із свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого 30.04.1990 на підставі рішення № 85 від 26.04.1990 Кам`янка-Бузького райвиконкому та зареєстрованого Червоноградським МБТІ 30.04.1990, будинок АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 (а.с.24).

Згідно довідки виданої Добротвірською селищною радою Червоноградського району Львівської області №114 від 28.02.2023, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01.07.1990 був останнім членом колишнього колгоспного двору за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.23)

Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо права власності, які регулюються положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року щодо колишнього колгоспного двору.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.6 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_4 та членом цього двору була його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які станом на 15.04.1991 проживали та були прописані там і були членами цього двору, відтак мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР та виходячи з встановленої ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР рівності часток усіх членів колгоспного двору, розмір частки позивача становить 1/2.

Таким чином судом встановлено, що на момент припинення колгоспного двору кожен з членів мав по 1/2 права власності на майно, яке йому належало.

Вирішуючи позовну вимогу в частині визнання права власності в порядку спадкування після ОСОБА_4 , суд встановив наступне.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України) з огляду на їх чинність на час відкриття спадщини після кожного спадкодавця.

З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 19.04.1997 (а.с. 9), після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Як видно з матеріалів справи 21.07.1995 ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого все своє майно він заповів своїй дочці ОСОБА_3 тобто належну йому частину будинковолодіння. (а.с.29)

Довідкою виданою Добротвірською селищною радою Червоноградського району Львівської області №116 від 28.02.2023, підтверджується, що заповіт складений ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений Сілецькою сільською радою 21.07.1995 і зареєстрований у книзі запису нотаріальних дій під № 4, не змінювався і не скасовувався. (а.с.23)

З довідки виданої Добротвірською селищною радою Червоноградського району Львівської області №113 від 28.02.2023, видно, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований і проживав за адресою АДРЕСА_1 , разом з ним за даною адресою на день його смерті була зареєстрована і проживала дружина ОСОБА_5 (а.с.22)

Також з довідки Добротвірської селищної ради Червоноградського району від 16.03.2023 № 162 видно, що відповідно до адміністративно-територіального поділу Львівської області, до колишньої Сілецької сільської ради Кам`янка-Бузького (тепер - Червоноградського) району Львівської області увійшло 5 населених пунктів з відповідними вулиця, зокрема і село Долини - вулиця Підлісна (а.с.26).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.10.2001 видно, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 (а.с.18)

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Заповіт від імені ОСОБА_5 , не складався.

Як видно з довідки виданої Добротвірською селищною радою Червоноградського району Львівської області №119 від 01.03.2023, що ОСОБА_5 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 була зареєстрована і проживала за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею без реєстрації проживала її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка доглядала за нею, за житловим будинком, обробляла город, здійснила її поховання і фактично вступила в управління спадковим майном. (а.с.27)

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , то суд приходить до висновку, що до такої спадщини необхідно застосовувати правила ЦК УРСР 1963 року, як закону, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин (п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Оцінюючи питання прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті її батька ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що оскільки доказів подання нею заяви про прийняття спадщини чи спільного проживання з ним на момент відкриття спадщини матеріали справи не містять, то така спадщина по заповіту нею прийнята не була. Разом з тим, як видно з фактичних обставин справи на момент смерті ОСОБА_4 з ним проживала його дружина ОСОБА_5 , а тому вона є такою, що прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 .

А враховуючи те, що ОСОБА_3 фактично вступила в управління спадковим майном належним її матері, тому суд дійшов висновку, що спадщину після смерті матері вона прийняла і така спадщина складається з 1/2 частини ОСОБА_5 та частини ОСОБА_4 .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Родинні зв`язки позивачки ОСОБА_3 та померлих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , серії НОМЕР_3 від 28.12.1949. (а.с.10)

Факт зміни прізвища позивачки із ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 04.11.1972 р. (а.с.11)

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 04.05.2023. (а.с.57)

Як видно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 29.11.1979, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 (а.с.69), та згідно ухвали суду від 06.12.2023 залучений як правонаступник ОСОБА_3 .

З матеріалів справи видно, що 28.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Червоноградського РНО Львівської області Юрченко О.В. та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. (а.с.68)

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вказано у п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи те, що судом доведено факт переходу до ОСОБА_3 в порядку спадкування спадкового майна після смерті батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5 , те що після смерті ОСОБА_3 її правонаступником є її син ОСОБА_1 , який є єдиним спадкоємцем та виявив бажання прийняти спадкове майно, проте нотаріусом йому було відмовлено і він позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, крім того, будинковолодіння на яке позивач просить визнати за ним право власності належить до колгоспного двору, а право на таке може бути визнане тільки в судовому порядку, тому суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності в цілому на житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових та майнових прав, ОСОБА_1 позбавлений права на таке оформлення в позасудовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Добротвірської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , іпн НОМЕР_7 ) право власності в цілому на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 08.02.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Т.І. Котормус