КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/112/23-ц Головуючий у 1 інстанції: Вовк С.В.
Провадження №22-з/824/899/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про ухвалення додаткового рішення)

10 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

розглянувши заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б» - адвоката Золотопупа Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року та на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року в справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті з утримання будинків і споруд та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСББ «Староводницька 6-Б» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 6 334,04 грн, з яких: 5 383,60 грн - по цільовому одноразовому внеску на організацію режиму контролю доступу на прибудинкову територію та нараховані за період з 01.04.2018 року по 31.01.2022 року 659, 24 грн інфляційних втрат, 3% річних - 293, 20 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року позовні вимоги ОСББ «Старонаводницька 6-Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті з утримання будинків і споруд та прибудинкової території - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Старонаводницька 6-Б суму заборгованості у розмірі 6 336, 04 грн. та судовий збір в сумі 2 481,00 грн.

Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року заяву ОСББ «Старонаводницька 6-Б» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСББ «Старонаводницька 6-Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті з утримання будинків і споруд та прибудинкової території - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Старонаводницька 6-Б» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500, 00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 21 липня 2023 року подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року та закрити провадження по справі на підставі ч. 1 ст. 377 ЦПК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 3 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б» інфляційні втрати у розмірі 659 гривень 24 копійок та 3 % річних у розмірі 293 гривні 20 копійок.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2338 гривень 36 копійок.

10 травня 2024 року представник відповідача ОСББ «Старонаводницька 6-Б» - Золотопуп С.В. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Старонаводницька 6-Б» 826,65 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву обґрунтував тим, що постановою Київського апеляційного суду від 3 травня 2024 року не було вирішено питання розподілу судових витрат позивача в суді першої інстанції, які були стягнуті скасованим додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року у розмірі 5 500,00 грн. з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Старонаводницька 6-Б».

Позивачем подавалися до суду першої інстанції докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які знаходяться в матеріалах справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції задоволені позовні вимоги позивача частково у загальному розмірі 952,44 грн., що становить 15,03 % (952,44/6336,4*100%) від ціни позову, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 826,65 грн. (5 000*15,03%).

Вислухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Колегія суддів встановила, що в матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги № 12/12/2022-6 від 12 грудня 2022 року, укладений між ОСББ «Старонаводницька 6-Б» та АБ «Тарас Кулачко та партнери».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі "Заїченко проти України" (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Колегія суддів прийшла до висновку, що зазначений представником відповідача у заяві про ухвалення додаткового рішення розмір витрат на професійну правничу допомогу - 826,65 грн., є співмірним.

У постанові Великої палати Верховного суду від 05.07.2023 у справі №904/8884/21 зроблено висновки про те, що за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні, питання. Неповнота чи невизначеність висновків щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто, додаткове рішення - це акт правосуддя, який усуває недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Оскільки судом апеляційної інстанції задоволені позовні вимоги позивача частково у загальному розмірі 952,44 грн., що становить 15,03 % (952,44/6336,4*100%) від ціни позову, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 826,65 грн. (5 000*15,03%).

Колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та стягнення понесених витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б» - адвоката Золотопупа Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б» судові витрати у розмірі 826,65 (вісімсот двадцять шість) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко