Провадження №: 2/755/2332/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді: Гончарука В.П.

за участі секретаря: Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Шоста Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту, -

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: Лобода І,В.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, треті особи: Шоста Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту, у якому просить суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 04 вересня 2018 року по дату смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 22 листопада 1990 року. 04 вересня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Проте, шлюб фактично продовжував існувати. Сторони проживали спільно, в одній квартирі, спільно вели господарство, мали спільний сімейний бюджет, сплачували із спільного бюджету витрати на продукти, за комунальні послуги, робили косметичний ремонт, тощо та мали всі ознаки притаманні подружжю.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . З моменту укладення шлюбу, 1990 рік, та по день смерті ОСОБА_2 , позивач безперервно проживала з чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 ; та продовжує проживати за вказаною квартирою по даний час, утримувати її. Позивач та ОСОБА_2 не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі з моменту розірвання їх шлюбу 04 вересня 2018 року і по день смерті останнього.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 20 лютого 1998 року квартира АДРЕСА_2 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Зазначена квартира є спадковим майном.

Позивач звернулася до Шостої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі такої заяви позивача 17 лютого 2022 року була заведена спадкова справа №105/2022 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Постановою Шостої київської державної нотаріальної контори від 25 жовтня 2022 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 , так як не подано ніяких документів, що є доказом перебування із спадкодавцем у фактичних шлюбних відносинах та проживання однією сім`єю не менше п`яти років; рекомендовано звернутися до суду.

Таким чином, підставою звернення до суду є неможливість оформлення права на спадщину позивачем та неможливість отримання доказу проживання однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в позасудовому порядку, у зв`язку зі смертю спадкодавця.

Позивач та Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у змісті позовної заяви, просили прийняти рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До Дніпровського районного суду м. Києва від сторони відповідча надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив розглядати справи за відсутності представника Київської міської ради та ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До Дніпровського районного суду м. Києва від сторони третьої осби надійшла копія спадкової справи № 105/2022 відносно майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2023 року провадження у зазначеній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою судді від 01 лютого 2024 року зобов`язано Шосту київську державну нотаріальну контору (адреса: м. Київ, вул.Інститутська, 13-А) надати суду належним чином завірену копії спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (спадкова справа 105/2022).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року, закрито підготовче провадженя у даній справі.

Вислухавши пояснення сторін та свідків, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 22 листопада 1990 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу долученого до матеріалів позовної заяви.

04 вересня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа Шостою київською державною нотаріальною конторою.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 20 лютого 1998 року квартира АДРЕСА_2 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Зазначена квартира є спадковим майном.

25 жовтня 2022 року позивач звернулася до Шостої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

На підставі такої заяви позивача 17 лютого 2022 року була заведена спадкова справа №105/2022 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Постановою Шостої київської державної нотаріальної контори від 25 жовтня 2022 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 , так як не подано ніяких документів, що є доказом перебування із спадкодавцем у фактичних шлюбних відносинах та проживання однією сім`єю не менше п`яти років; рекомендовано звернутися до суду.

Згідно акту про проживання однією сім`єю від 27.11.2023 року, за адресою АДРЕСА_1 в період з 1990 року по грудень 2021 року проживала сім`я в складі: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки ОСББ «Флоренції 5» №26.23 від 27.11.2023 року, ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації з 1990 року по поточний час у житловому приміщенні АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що після смерті ОСОБА_2 похованням як дружина займалася позивач, про що свідчить наявність у останньої таких документів, а саме: довідка про причину смерті від 15 грудня 2021 року; договір - замовлення на надання ритуальних послуг від 14.12.2021 року, в якому замовником вказана позивач та її паспортні дані, домашній номер телефону по АДРЕСА_1 ; договір-замовлення №8.43397П на організацію та проведення поховання від 15.12.2021 року з фіскальним чеком про сплату, в якому замовником є позивач, вказана адреса замовника (позивач) АДРЕСА_1 .

Доказом проживання позивача з чоловіком, померлим ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 , станом на 09.06.2021 року є й інформація з поданої ОСОБА_1 декларації №0001-М306-6ЕА0, в якій зазначено фактичне місце проживання пацієнта - АДРЕСА_3 та довірена особа пацієнта - ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується й листом від 13.12.2023 наданим на запит адвоката.

Факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом як одна сім`я без реєстрації шлюбу, також підтверджується і показами свідків, допитаних у судовому засіданні.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (частина друга статті 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22) належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Виходячи з аналізу статті 3 СК України, сім`єю є соціальна група, яка не обов`язково складається з людей, які перебувають у шлюбі. Сім`ю також є соціальна група осіб, поєднаних спільним побутом, які здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу має значення для захисту матеріальних інтересів заявника, в тому числі права на спадкування.

Однак, до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу.

Звертаючись з позовом до суду, позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 04 вересня 2018 року по дату смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_3 , мотивуючи тим, що встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки доведення факту проживання позивача та колишнього цивільного чоловіка, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, тягне за собою виникнення у позивача права на майно за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, і не заперечувалось сторонами по справі та поясненнями свідків, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільне господарство, спільно планували бюджет, придбавали майно за спільні кошти, несли спільні витрати на утримання майна, спільно відпочивали, в період з 04 вересня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що позивач була пов`язана спільним побутом та проживала однією сім`єю із померлим ОСОБА_2 , та факт розірвання шлюбу між ними носив формальний характер, тому суд вважає за можливим встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 04 вересня 2018 року по дату смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Шоста Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту.

Керуючись ст. ст. 328, 368, 392, 1223, 1258, 1261 ЦК України, ст. ст. 3, 57, 74 СК України, та керуючись ст. ст. 7-13, 76-81, 139, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Шоста Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 04 вересня 2018 року по дату смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27 червня 2024 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 );

Відповідач:

Київська міська рада, (, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик,36);

Третя особа:

Шоста Київська державна нотаріальна контора (, адреса: 01021, м. Київ, вул. Інститутська, 13-А).

Суддя: