Провадження №: 2/755/2283/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відповідно до позовних вимог позивач просив суд в порядку поділу майна , що є спільною сумісною власністю подружжя виділити в натурі та визнати за ОСОБА_1 , право власності на нас тупне майно:

Однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42.1 м.2;

Нежитлове приміщення салон краси ( перукарня) переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 загальною площею 48.2 м.2;

У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділити в натурі та визначити за ОСОБА_2 право власності на наступне майно:

Земельну ділянку площею 0.15 га. Кадастровий номер :04:005:0147, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та на якій розташований недобудований будинок площею 140 м.2; гараж, свердловина для води з обладнанням, будівельний вагончик, паркан з металевої сітки.

Автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 355000 грн. в порядку поділу спільного майна подружжя.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 21 січня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції міста Києва, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за№ 39.

В шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На початку 2020 року відповідач прийняла рішення про припинення їх шлюбу та з 15 березня 2020 року сторони проживають окремо.

За час перебування у шлюбі подружжям за рахунок спільних коштів було придбано наступне майно:

-однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 42,1 кв.м.,

-нежитлове приміщення АДРЕСА_5 , загальною площею 48,2 кв.м., в якому знаходиться Салон краси (перукарня).

Під Салон краси (переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_6 .

За оцінкою відповідача, під час спроби досудового врегулювання спору, орієнтовна вартість Салону краси разом з обладнанням становить 2940000 грн. або 105 000.00 доларів США.

-земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер :04:005:0147 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

На цій земельній ділянці розташований недобудований будинок 140 кв.м., гараж, діюча скважина для води з необхідним обладнанням, будівельний вагончик, огорожа з металевої сітки по всьому периметру земельної ділянки.

За оцінкою відповідача, під час спроби досудового врегулювання спору, орієнтовна вартість земельної ділянки та майна, що на ній знаходиться становить 2800000,0 грн. або 100 000 доларів США.

-Автомобіль Nissan X-Trail» 2018 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 , який знаходиться в користування відповідача - вартістю 850000.0 грн.

З оцінкою спірного майна позивач погоджується та вважає її такою, що відповідає дійсності.

На думку позивача , загальна вартість майна набутого в період шлюбу становить: 6590000 грн. що по курсу НБУ становить 235 000 доларів США рн ).

Частка вартості майна, яка належить кожному із подружжя становить: 3295000 грн.

Під час спроби досудового врегулювання спору, домовленості про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто.

Враховуючи, що до складу майна входять неподільні речі, позивач вважає за доцільне поділ майна подружжя здійснити шляхом виділу зі спільної власності кожній стороні частини майна в натурі, керуючись принципом рівності з урахуванням вартості майна.

За таких обставин, позивач вважає, що поділ майна здійснити наступним чином:

-однокімнатну квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 48,2 кв.м., в якому знаходиться обладнаний Салон краси (перукарня), орієнтовна вартість якого разом з обладнанням становить 2940000,0 грн.;

В результаті такого поділу частка позивача становитиме : 2940000.0 грн.

Виділити зі спільної сумісної власності подружжя відповідачу ОСОБА_2 наступне майно:

-земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :04:005:0147 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

А також, розташовані на ній: недобудований будинок на 140 кв.м., гараж, діюча скважина для води з необхідним обладнанням, будівельний вагончик, огорожа з металевої сітки по всьому периметру земельної ділянки.

Орієнтовна вартість земельної ділянки та майна, що на ній знаходиться становить 2800000,0 грн. або 100000.0 (сто тисяч) доларів США.

-Автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 , який знаходиться в користування відповідача - вартістю 850000.0 грн.

В результаті такого поділу частка відповідача становитиме: 3650000.0 грн. та є більшою на 355000,0 грн. за частку позивача.

Отже, в результаті такого варіанту поділу майна між подружжям відповідач повинен сплатити позивачу грошову компенсацію 355000 грн., що по курсу складає о 127000 доларів США.

Разом з тим, запропонований варіант поділу майна відповідає інтересам відповідача, оскільки вона разом з дочкою фактично проживають на території "Кінноспортивного клубу "Магнат", де дочка займається кінним спортом, а відповідач орендує приміщення та займається ресторанним бізнесом, а також дочка навчається школі в селі Щасливе Бориспільського району Київської області.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 10.08.2020 р. в рамках даної справи було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_2 до першого судового засідання подала до суду зустрічний позов, який було прийнято судом до розгляду з первинним позовом та розгляд справи було постановлено проводити за загальними правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог за зустрічним позовом позивач ОСОБА_2 просить суд:

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 однокімнатну квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 42,1 м.2;

Земельну ділянку площею 0.15 га, кадастровий гнгомер :04:04:005:0147;

Автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 .

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності між якими є рівними на :

Нежитлове приміщення АДРЕСА_9 , загальною площею 48,2 м.2;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину нежитлового приміщення № НОМЕР_2 , розташоване в корп. АДРЕСА_10 , загальною площею 48,2 м.2.

Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивує тим, що дійсно 21 січня 2003 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва Києва від 12 серпня 2020 р. шлюб між сторонами було розірвано.

Від шлюбу Сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У шлюбі подружжя ОСОБА_4 набували у різний час спільне майно та майно, що є особистою приватною власністю.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що право на земельну ділянку 3:04:005:0147 та автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 , однокімнатну квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 42,1 м.2 слід визнати за ОСОБА_2 , проте не в порядку поділу майна подружжя, як спільне майно подружжя, а в порядку визнання права особистої власності на дане майно ОСОБА_2 на дане майно .

На переконання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 єдиним спільним майном подружжя, придбане за спільні кошти є нежитлове приміщення АДРЕСА_5 , загальною площею 48,2 кв.м., в яке також вносились поліпшення, що полягало в облаштуванні нерухомого майна для зайняття гоподарсьою діяльністю ФОП ОСОБА_2 .

За твердженням позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 вона з червня 2016 року займається підприємницькою діяльністю, є Фізичною особою-підприємцем та має основний вид діяльності за КВЕД № 96.20. - миття волосся, підрівнювання та підстригання, укладання, фарбування,

тонування, завивку, розпрямлення волосся та схожі види робіт, які виконують для чоловіків та жінок, гоління та підрівнювання бороди, масаж обличчя, педикюр, макіяж тощо, про що вбачається з офіційної інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

03 червня 2014 року родина ОСОБА_4 придбали приміщення № 5-407 в буд. АДРЕСА_11 , загальною площею 48,2 кв.м.

При цьому ОСОБА_2 у 2014 році планувала придбання приміщення для своєї підприємницької діяльності, відкрити та мати власний бізнес.

ОСОБА_1 в той час був діючим суддею, був обмежений фінансово в силу закону та іншого доходу ніж заробітна плата не мав та в силу цього не міг нести усі витрати з поліпшення придбаного майна, розвивати бізнес дружини ОСОБА_2 .

В зв`язку з чим придбану квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 48,2 кв.м. позивач ОСОБА_1 подарував відповідачу ОСОБА_2 не день народження останньої, за умови того, що ОСОБА_2 - відповідач по справі, візьме на себе усі витрати по ремонту даної квартири. Але нотаріально вказаний договір дарування оформлено не було.

ОСОБА_2 разом зі своїми батьками також займалася вирощуванням та продажем сільськогосподарської продукції з чого мала також відповідний власний дохід .

З 2014 року ОСОБА_2 вносила свої власні кошти, які отримувала від господарської діяльності в ремонт квартири АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 не приймав будь - якої участі в ремонті вказаної квартири.

Свою офіційну діяльність як ФОП ОСОБА_2 почала здійснювати в приміщенні квартири АДРЕСА_4 у м загальною площею 42,1 кв.м. з 2016 року разом із своїм рідним братом ОСОБА_5 після придбання у ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_12 .

23 лютого 2017 року ОСОБА_5 передав всі права на квартиру АДРЕСА_12 ОСОБА_2 на підставі попередього договору купівлі-продажу та ОСОБА_2 взяла на себе обов`язки виплатити залишок по кредиту і розрахуватись із продавцем (власником квартири) ТОВ «Компанія з управління «Вал прим».

У 2017 році ОСОБА_2 , отримала в борг від ОСОБА_7 25 000 доларів США для розвитку своєї діяльності та погашення сум заборгованості до кредиту та в липні 2017 року підписала основний догові купівлі - продажу квартири АДРЕСА_4 , площею 42,1 кв.м.

Всі витрати пов`язанні з ремонтом та утриманням приміщення № 5-408 С.І. несла самостійно ОСОБА_2

ОСОБА_1 відмовився приймати участь в обслуговувані та розвитку бізнесу дружини, посилаючись на те, що це її особиста справа.

Свою позицію відповідач ОСОБА_2 обґрунтовує практикою Верховного Суду України, де в своїй постанову ВСУ роз`яснив, що майно ФОП, набуте у шлюбі за кошти ФОП, за умови, що це майно не використовується в інтересах сім`ї та використовується у підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, є особистою приватною власністю того з подружжя, який є зареєстрованим як ФОП і не підлягає поділу.

Сталість судової практики із даного питання підтверджується висновками Верховного Суду, зробленими в Постанові від 02.09.2020р. у справі № 318/1863/17, де послідовно зазначено про те, що вирішальним і основним критерієм відокремлення майна ФОП від спільного майна подружжя є джерело коштів (спільні кошти подружжя або особисті кошти ФОП.

Спираючись на п.29 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. та Постанови ВСУ від 02.10.2013р. у справі № 6-79цс13, що відповідно до положень статей 57 та 61 СК України, а також статті 52 ЦК України ФОП не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Земельна ділянка площею 0,15 кадастровий № :04:005:0147 та автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 є також особистою приватною власністю ОСОБА_2 , оскільки придбані в шлюбі за власні кошти.

Відповідно до п.З ч.І статті 57 К України майно, набуте дружиною, за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто є особистою приватною власністю дружини.

За попереднім договором купівлі-продажу подружжя ОСОБА_4 придбали у розстрочку дві квартири, які згодом були об`єднанні в одну № 5-43, 5-44 по АДРЕСА_11 .

У зв`язку з необхідністю проведенням ремонту та розрахунку за розстрочку за квариру № НОМЕР_3 , АДРЕСА_13

06 лютого 2015 року після виплати всієї суми заборгованості, право власності на квартиру була оформлена на ОСОБА_2 .

У зв`язку з погіршенням стосунків у 2019 році подружжя ОСОБА_4 домовилось продати квартиру АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 для окремого проживання.

29 березня 2019 року квартиру АДРЕСА_14 , АДРЕСА_16 на підставі купівлі-продажу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснили продаж за 160 000 (сто шістедесят тисяч) доларів США, ОСОБА_2 у свою чергу отримала свою частину від продажу квартири в розмірі еквівалентному 80 000 доларів США.

За вказані кошти ОСОБА_2 придбала земельну ділянку площею 0,15 кадастровий № 3:04:005:0147 у селі Мала Олександрівка, Бориспільського району, Київської області, автомобіль у розстрочку «Nissan X-Trail» 2018 року випуску, щомісячна оплата 17 500 грн. та розрахувалась (16.04.2019 року) за борг в розмірі 33 000 доларів США відповідно за договором позики від 27 лютого 2019 року та договору іпотеки від 27 лютого 2019 року.

Об`єкт нерухомого майна, придбаний ОСОБА_2 в шлюбі з ОСОБА_1 , але як ФОП, є об`єктом її особистої приватної власності, а тому не підлягають поділу.

Зазначений об`єкт нерухомого майна був придбаний за договорами купівлі- продажу за особисті кошти ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_2 , від особистої підприємницької діяльності, ОСОБА_1 не приймав жодної участі у придбанні та поліпшення умов приміщення № 5-408 ні грошовими коштами, ні особистою працею, оскільки перебував на посадах в органах судової влади.

Спільна праця подружжя в інтересах сім`ї в основі придбання майна як ФОП місця не мала, оскільки майно, яке придбавалось ОСОБА_2 як ФОП набувалось у власність безпосередньо для використання його в підприємницькій діяльності ФОП ОСОБА_2 .

Приміщення № 5-408, вказане вище, використовується за своїм цільовим призначенням - для підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 .

При цьому, приміщення № 5-408 зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 як фізичної особи, оскільки іншого порядку реєстрації нерухомості на ФОП чинним законодавством не передбачено, про що зазначалося вище.

Таким чином, ОСОБА_8 вважає доведеним, що її особистою приватною власністю є наступні об`єкти нерухомого майна:квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 42,1 м.2; Земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 3:04:005:0147; Автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник наполягали на задоволені первинного позову з обставин викладених в позовній заяві, заперечуючи щодо задоволення зустрічного позову.

В судовому засіданні позивач та його представник не оспорювали вартість та кількість майна, що підлягає поділу, вказуючи на те, що спірне майно було придбано за спільні кошти подружжя.

Твердження відповідача ОСОБА_2 , що всі ремонтні роботи в спірних нежитловому приміщенні та квартирі ( АДРЕСА_7 проводила вона сама за власні кошти не відповідають, ремонт проводився в даних приміщеннях за спільні кошти подружжя, в тому числі й за рахунок заробітної плати позивача.

Також спільні кошти подружжя витрачалися на придбання спірної земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :04:005:0147 розташованій в с.Мала Олександрівка, також спільні кошти подружжя витрачалися на погашення кредиту щодо придбання автомобіля «Nissan X-Trail» 2018 року випуску.

Крім того відповідач ОСОБА_2 фактично всі свої прибутки спрямовувала на лікування свого батька ОСОБА_9 , що підтверджується довідкою з медичної клініки «Lisod».

Дії відповідача ОСОБА_2 спрямовані на позбавлення позивача права власності щодо майна яке було придбано подружжям за час спільного проживання.

Також позивач ОСОБА_1 подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представники заперечували щодо задоволення первинного позову, наполягаючи на задоволені зустрічного позову, надавши пояснення аналогічні зустрічній позовній заяві, вказуючи на те, що за час спільного проживання за спільні кошти подружжя було придбано тільки нежитлове приміщення АДРЕСА_5 , все інше нерухоме майно та автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску було придбано за особисті кошти відповідача ОСОБА_2 , а також за кошти які відповідач ОСОБА_2 брала в борг та погашала даний борг з власних коштів.

Крім того за час розгляду справи в суді відповідач ОСОБА_2 завершила повністю будівництво житлового будинку, розташованого на території земельної ділянки площе 0.15 га , кадастровий номер :04:005:0147 розташованій в с.Мала Олександрівка Бориспільського району.

В подальшому відповідач чи її представники на стадію судових дебатів не з`явилися без поважних причин, але дана обставина не позбавляє суд розглянути зустрічний позов по суті заявлених позовних вимог.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного, що згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, відповідно до ст.. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Як убачається з матеріалів справи, що 21 січня 2003 р. позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції.

В шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі договору купівлі - продажу від 16.04.2019 р. відповідачу ОСОБА_2 стала належати земельна ділянка площею 0.15 га, кадастровий номер :04:005:0147 розташованій в с.Мала Олександрівка.

3 червня 2014 р. на підставі свідоцтва про право власності за відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на нежиле приміщення площею 48.2 м.2, розташоване за адресою: АДРЕСА_17 ( салон краси перукарня).

25 липня 2017 р. на підставі договору купівлі - продажу відповідачу ОСОБА_2 стала належати квартира площею 42.1 м.2, розташована за адресою: АДРЕСА_18 .

8 травня 2019 р. було зареєстровано право власності ОСОБА_2 на транспортний засіб - автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску, держ.номер НОМЕР_1 .

Також 8 травня 2019 р. між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено було укладено договір про надання споживчого кредиту ( для придбання автомобіля, вказаного вище).

Загальна сума кредиту складала 750 550 грн. з кінцевим строком повернення кредиту не пізніше 7 травня 2024 р.

За твердженням представника відповідача в період часу з 10.06.2019 р. по 10.03.2020 р. відповідачем ОСОБА_2 було сплачено 86 340 грн. 5 коп. на погашення вказаного вище споживчого кредиту.

Дана обставина не була спростована в судовому засіданні позивачем чи його представником.

Також у користуванні відповідача ОСОБА_2 на підставі договору оренди перебуває земельна ділянка площею 0,1354 га, розташована за адресою : АДРЕСА_19 .

27 лютого 2019 р. між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримала в борг від позикодавця 895 950 грн., що на день укладення вказаного договору складало 33 тис. доларів США .

Строк виконання вказаного договору ( повернення суми позики) визначений не пізніше 27 червня 2019 р.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 12 серпня 2020 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до звіту про оцінку не добудованого житлового будинку загальною площею 148 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та розміщений на земельній ділянці 0.15 га кадастровий номер :04:005:0147, що перебуває у власності ОСОБА_2 станом на 14 квітня 2021 р. складає 498 800 грн. без врахування вартості землі.

Тобто як слідує з матеріалів справи, що під час перебування в шлюбі позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 останніми було придбане майно а саме:

Однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42.1 м.2;чНежитлове приміщення салон краси ( перукарня) переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 загальною площею 48.2 м.2 загальною вартістю 2 940 000 грн., еквівалент 105 000 доларам США;

Як слідує з матеріалів справи, що 5.10.2020 р. було видано дозвільний документ КВ 74 на реконструкцію квартири АДРЕСА_7 та загальна площа приміщення складає 90 м.2

Земельну ділянку площею 0.15 га. кадастровий номер :04:005:0147, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 на якій був розташований недобудований будинок площею 140 м.2; гараж, свердловина для води з обладнанням, будівельний вагончик, паркан з металевої сітки. Загальною варсттію 2 800 000 грн., що було еквівалентом 100000 доларів США

Автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску, держ. номер НОМЕР_1 ., що на момент придбання коштував 850 000 грн.

Оцінка вартості майна, що підлягало поділу в ході судового розгляду не оспорювалося учасниками процесу.

Загальна вартість майна, що підлягає поділу складає 6 590 000 грн.

Постанова ВС від 05 липня 2023 року в справі № 295/98/21 зазначено, що майно ФОП, яке використовується для здійснення господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як й інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Оскільки спірні нежитлові приміщення, використовувалися ФОП-відповідачем у підприємницькій діяльності без створення юридичної особи, тобто не передавалися у власність юридичної особи.

Тобто як убачається ,що все спірне майно було придбане саме за кошти подружжя ОСОБА_4 , будь - яких доказів того що спірне майно було придбано за рахунок коштів ФОП ОСОБА_2 чи її особисті кошти , до суду надано не було та з врахуванням викладеного дане спірне майно підлягає поділу в порядку ст. 70 СК України.

Як було встановлено в судовому засіданні, що на спірній земельній ділянці площею 0.15 га. кадастровий номер :04:005:0147, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 відповідачем ОСОБА_2 за час розгляду справи було завершено будівництво будинку, та вказаний будинок придатний для проживання.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30).

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60,61,60, 70, 71 СК України, ст.ст 203, 215, 256, 257, 261, 234,267, 319, 392, 771,772 ЦК України7 ст.ст. -13, 76-81, 139, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя Однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42.1 м.2;

Нежитлове приміщення салон краси ( перукарня) переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 загальною площею 48.2 м.2

Земельну ділянку площею 0.15 га. Кадастровий номер :04:005:0147, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та на якій розташований недобудований будинок площею 140 м.2; гараж, свердловина для води з обладнанням, будівельний вагончик, паркан з металевої сітки.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на Однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 42.1 м.2;

Нежитлове приміщення салон краси ( перукарня) переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 загальною площею 48.2 м.2.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0.15 га. Кадастровий номер :04:005:0147, та житловий будинок, що розташований на даній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3

Автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску, держ. номер НОМЕР_1 .

В іншій частині задоволення первинного та зустрічного позовів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11.07.2024 р.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_18 , ІПН НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації:: АДРЕСА_18 , ІПН НОМЕР_5 .

Суддя: