УХВАЛА

10 липня 2024 року

м. Київ

справа № 295/13519/22

провадження № 61-9593 ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіян О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 28 вересня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 27 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про визначення місця проживання дітей задоволено. Визначено місце проживання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю - ОСОБА_2 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

26 червня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 28 вересня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року, в якій просив суд скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову.

Безпосередньо у касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію постанови Житомирського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року, повний текст якої складено 06 травня 2024 року, ОСОБА_1 отримав засобами поштового зв`язку 27 травня 2024 року, що підтверджується копією конверту поштового відправлення № 052.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику оскарженої постанови апеляційного суду.

Разом з тим, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, а також клопотання особи, яка подає скаргу.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 27 травня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визначено місце проживання дітей - ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду міста Житомира від 27 травня 2024 року без змін.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Богунського районного суду міста Житомира від 28 вересня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення первісного позову ОСОБА_1 .

Однак заявляючи про необхідність прийняття у справі нового рішення про задоволення первісного позову, заявник не викладає будь-яких вимог щодо зустрічного позову ОСОБА_4 , який оскаржуваними судовими рішеннями задоволено.

Таким чином в порушення пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України викладене в касаційній скарзі клопотання (процесуальна вимога) сформульована некоректно, без урахування рішень судів попередніх інстанцій та повноважень касаційного суду.

Визначення судових рішень, які є предметом касаційного оскарження та формулювання клопотання (процесуальної вимоги) має істотне значення як при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) так і під час касаційного розгляду.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній судових рішень, які оскаржують та викладенням клопотання (процесуальної вимоги) щодо оскаржених судових рішень з урахуванням повноважень Верховного Суду передбачених статтею 409 ЦПК України.

У разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі заявник має надати докази надсилання касаційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, якщо вони не зареєстровані в системі Електронний Суд. У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку, копії скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 подані до суду у 2022 році.

Первісні та зустрічні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Таким чином, судовий збір за подану ОСОБА_1 касаційну скаргу має бути сплачений за дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону на момент подання первісного і зустрічного позовів) за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

З урахуванням наведених обставин та виходячи із того, що первісний і зустрічний позови було подано до суду у 2022 році, розмір судового збору за подану касаційну скаргу становить 3 969,60 грн (із розрахунку (992,40 грн х 2 х 200%).

До касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1 984, 80 грн. Розмір недоплати складає 1 984, 80 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає касаційну скаргу.

Заявник не зазначив передбачені пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України відомості щодо наявності або відсутності у нього електронного кабінету в підсистемі Електронний Суд ЄСІТС.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у ОСОБА_1 в підсистемі Електронний Суд.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Богунського районного суду міста Житомира від 28 вересня 2023 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року у справі № 295/13519/22.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 28 вересня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян