справа № 489/4218/24
провадження №6/489/215/24
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

10 липня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі ТОВ «Дебт Форс») про заміну стягувача у виконавчому провадженні

встановив:

У червні 2024 року представник заявника звернувся до Ленінського районного суду міста Миколаєва з заявою в якій просить замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №1480, вчиненого 20.01.2021 приватним нотаріусом Горай О.С. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.06.2024 вищевказану заяву прийнято до розгляду.

У судове засідання, призначене на 10.07.2024, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України, що не перешкоджає розгляду заяви за їх відсутності.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положеннями частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України передбачено, що датою ухвалення судового рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень частини другої статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно положень пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як виконавчих написів нотаріусів.

За змістом статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд у постанові від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19 зауважив, що виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», що місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Згідно витягу з реєстру територіального громади міста Миколаєва про реєстрацію особи №16.27-34395-2024 від 17.06.2024 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка територіально відноситься до Заводського району міста Миколаєва.

Крім того, з інформації про виконавче провадження №64502277 від 21.05.2024 вбачається, що 18.02.2021 було винесено «Постанову про передачу ВД на виконання до підприємства, установи, організації», підстава: згідно з відомостями наданими ПФУ, ДФС у відповідь на запит приватного виконавця щодо отримання боржником доходів, що боржник отримує дохід від особи, якою є Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області ().

Відповідно до Інформації про юридичну особу місцезнаходженням Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області є: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, яка територіально відноситься до Заводського району міста Миколаєва.

Таким чином, місцем вчинення виконавчих дій є Заводський район міста Миколаєва, оскільки місце реєстрації боржника та місце отримання боржником доходів знаходиться саме в Заводському районі міста Миколаєва.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які постанови приватного виконавця із зазначенням нерухомого майна, органів і установ, їх адреси у Інгульському районі міста Миколаєва щодо яких виконавцем вчиняються виконавчі дії, що унеможливлює належне визначення судом питання про вчинення відповідних виконавчих дій на території саме Інгульського району міста Миколаєва, тобто чи знаходяться на території Інгульського району міста Миколаєва відповідні органи або установи, та чи наявне на території Інгульського району міста Миколаєва майно (грошові кошти) боржника, відносно якого приватним виконавцем можливо вчинити виконавчі дії.

Згідно пункту 1 частини першої, частини третьої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду,якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд ухвалою суду передає справу на розгляд іншому суду.

Слід зазначити, що відповідно до статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Отже, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є безумовною підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що на території Інгульського району міста Миколаєва здійснюються будь-які виконавчі дії, тому справа підлягає направленню на розгляд до Заводського районного суду міста Миколаєва.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 187, 258-261, 442ЦПК України,

ухвалив:

Передати матеріали цивільної справи №489/4218/24 (провадження №6/489/215/24) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження за підсудністю до Заводського районного суду міста Миколаєва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 10.07.2024.

Суддя І.В. Коваленко