Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3874/22
У Х В А Л А

08.07.2024 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Кашуба А.В. при секретарі Чернянчук К.П. за участі за участі заявника ОСОБА_1 , його представника адвоката Мохнюк Р.Г., (в режимі відеоконференції), представника ОСОБА_2 адвоката Естінко Т.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Виноградів скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області Закала Анастасії Іванівни та ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 74044347, та зобов`язання її вчинити певні дії, а також із вимогою про витребування від державного виконавця інформації

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.04.2024 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області Закала Анастасії Іванівни та ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 74044347, та зобов`язання вчинити певні дії, а також із вимогою про витребування від державного виконавця інформації.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області було відкрите виконавче провадження №74044347 з примусового виконання Виконавчого листа, виданого на виконання Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №299/3874/22. Виконавчий лист видано про виконання рішення у наступній частині: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вільному спілкуванні, вихованні та побаченні зі своєю донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомляти ОСОБА_1 про місце проживання доньки ОСОБА_4 та про стан здоров`я ОСОБА_4 з наданням медичних документів. Проте, державний виконавець не виконав обов`язки з виконання судового рішення, не вжив усіх можливих і необхідних заходів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень. Крім того, не вчинено дії щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання судового рішення у справі.

Тому ОСОБА_1 просить суд :

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця щодо перевірки виконання рішення суду та інших передбачених законодавством дій,

Зобов`язати державного виконавця винести постанову про накладення штрафу на боржника,

Зобов`язати державного виконавця вчинити дії щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення суду,

Витребувати у державного виконавця інформацію про місцезнаходження боржника та дитини, а також номер телефону боржника,

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Горбача М. в період із 01 по 11 квітня 2024.

У судовому засіданні скаржник та його представник подану скаргу підтримали, просили таку задовольнити.

Державні виконавці Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області ЗМУ Міністерства юстиції Закала А.І. та Горбач М. не з`явилися на виклик суду, документи виконавчого провадження на вимогу суду не надані.

Представник боржника адвокат Естінко Т.Е. у судовому засіданні повідомила суду, що Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №299/3874/22 від 24.03.2023, на виконання якого було видано Виконавчий лист і відкрито виконавче провадження №74044347, - було скасоване Постановою Верховного суду від 06.06.2024. Надала суду копію Постанови ВС. Крім того, повідомила суду, що Державним виконавцем 01.07.2024 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №74044347 у зв`язку із скасуванням рішення, яке підлягало виконанню, на підставі п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження». Постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Тому представник боржника вважає, що у задоволенні скарги стягувача слід відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали виконавчого провадження, вивчивши зміст Постанови ВС від 06.06.2024 у справі №299/3874/22, дослідивши копію Постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, суд вирішив наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, розпоряджень, внесення подання, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Суд встановив, що Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області у цивільній справі №299/3874/22 від 24.10.2023 ОСОБА_2 зобов`язано не чинити перешкоди ОСОБА_5 у вільному спілкуванні з дитиною, вихованні та побаченні з нею, та повідомляти ОСОБА_5 про місце проживання доньки та про стан здоров`я з наданням медичних документів. Встановлено наступні способи участі у вихованні своєї доньки: шляхом встановлення систематичних зустрічей кожен другий вікенд місяця з п`ятниці 17-00 год до неділі 18-00 год; надання можливості спільного відпочинку тривалістю десять днів один раз на кожні шість місяців; надання можливості щоденного спілкування з використанням відеозв`язку тривалістю 30 хв. 19.01.2024 було видано виконавчий лист та пред`явленого його до виконання.

За заявою стягувача було відкрите виконавче провадження №74044347 Постановою державного виконавця Закала А.І. за Виконавчим листом, виданим на підставі Рішення Виноградівського районного суду у справі №299/3874/22, а саме про: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вільному спілкуванні, вихованні та побаченні зі своєю донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомляти ОСОБА_1 про місце проживання доньки ОСОБА_4 та про стан здоров`я ОСОБА_4 з наданням медичних документів.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Частинами першою та третьою вказаної статті визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 6 ст.26 цього Закону, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За ч.2 ст.63 цього Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Скаржник стверджує, що державний виконавець не перевірила виконання рішення суду. Та вважає це бездіяльністю, яку просить визнати протиправною.

Суд констатує, що у справі відсутня достатня сукупність необхідних суду доказів для встановлення наявності чи відсутності обставин, на які посилається скаржник. Скаржник не вважав за необхідне клопотати про відкладення судового розгляду скарги у зв`язку із неявкою державних виконавців та відсутністю документів виконавчого провадження у суду. Відтак, суд за результатами судового розгляду скарги, навіть за стандартом доказування у цивільному процесі, позбавлений можливості встановити наявність чи відсутність обставин, на які посилається скаржник. Це стосується і вимоги про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Горбача М. у період із 01 по 11 квітня.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо «інших передбачених законодавством дій», то з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства відшукувати, які ж «інші дії» повинен був вчинити державний виконавець та не вчинив суд не вправі. Тому і у цій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Щодо вимог скарги про зобов`язання державного виконавця вчинити дії щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення суду про контакт дитини з батьком, то така задоволенню не підлягає, оскільки постановою Верховного Суду від 08 березня 2023 року (провадження №61-4339 св 22) таких заходів зобов`язано вжити Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції. Суд вважає, що «дії щодо розробки комплексних стратегій примусового виконання рішень суду» - виходять за межі встановленої законом компетенції державного виконавця у конкретному виконавчому провадженні.

Щодо вимог скарги у частині зобов`язання державного виконавця «винести постанову про накладення штрафу…», суд виходить із наступного.

Накладення штрафів за змістом ЗУ «Про виконавче провадження» є правом державного виконавця.

Отже, визначені законом повноваження державного виконавця є його дискреційними повноваженнями (правом), втручання у які шляхом зобов`язання винести постанову про накладення штрафу виключено. Так, рішення про накладення штрафу приймається державним виконавцем після перевірки виконання судового рішення, складання Акту, та після оцінки поважності причин невиконання, якщо таке судове рішення не було виконано боржником. Відтак, накладенню штрафу передує ряд процесуальних дій, що входять до виключної компетенції державного виконавця у конкретному виконавчому провадженні. Тому розглядаючи вимогу скаргу у цій частині, суд прийшов до висновку, що така вимога не може бути задоволеною.

Щодо вимоги про витребування від державного виконавця інформації про місцезнаходження боржниці та дитини та номеру телефону боржниці, суд зазначає, що така вимога не відповідає визначеним ст.ст.447 ЦПК України способам захисту прав учасника виконавчого провадження, такого способу захисту прав Розділом VII ЦПК України не передбачено, а відтак дана вимога задоволенню не підлягає.

Крім того, суд з`ясував, що Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №299/3874/22 від 24.03.2023, на виконання якого було видано Виконавчий лист і відкрито виконавче провадження №74044347, - було скасоване Постановою Верховного суду від 06.06.2024. У розпорядженні суду є копія вказаного судового рішення, достовірність якої не викликала у суду сумнівів. Цю обставину визнала і сторона скаржника. Крім того, суд пересвідчився, що Державним виконавцем 01.07.2024 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №74044347 у зв`язку із скасуванням рішення, яке підлягало виконанню, на підставі п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження». Постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Цю обставину визнала і сторона скаржника.

Відтак, судовий контроль за виконанням Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №299/3874/22 від 24.03.2023 припинено.

Керуючись ст.447, 450-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на на бездіяльність державних виконавців Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі Закарпатської області Закала Анастасії Іванівни та ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 74044347, та зобов`язання її вчинити певні дії, а також із вимогою про витребування від державного виконавця інформації відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий А. В. Кашуба