н/п 2/490/762/2024 Справа № 490/9585/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
04 липня 2024 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Гуденко О.А., при секретарі Вознюк Д.І., за участі позивача, представника позивача адвокатки Коренко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перша миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про зміну черговості одержання права на спадкування, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю , як чолівк та дружина без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Змінити черговість одержання права на спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 визначивши право на спадкування за законом у першій черзі за ОСОБА_1 на рівні із ОСОБА_2 .
Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивач проживав разом з ОСОБА_3 з березня 1998 року як чоловік та дружина, шлюб між ними не був зареєстровний. За час проживання однією сім`єю була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказує , що квартира придбана за його кошти для їх спільного проживання як сім`ї. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла у м.Миколаєві за наслідками тривалих хвороб, на які вона страждала з 2018 року. 26.10.2022 року позивач звернувся в Першу миколаївську нотаріальну контору Миколаївської області для оформлення спадкових прав після смерті відповідача, та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті , але отримав постанову про відмову у зв`язку з відсутністю підстав для закликання до спадкоємства . Для прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Ухвалою Центрального районного суду від 11.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити загальне позовне провадження. Витребувано у державного нотаріуса Ткаченко Ю.Г. Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 270/2022, яка відкрита після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Центрального районного суду від 13 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та дату засідання сповіщено належним чином.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав , просив про їх задоволення. Суду пояснив, що познайомився з дружиною по роботі в 1998 році, з тих пір вони вирішили жити разом. Спочатку жили в гуртожитку, потім купили разом квартиру по АДРЕСА_2 , жили там разом з її сином ОСОБА_4 .Після того, як син виріс у нього зіпсувалися стосунки з матір`ю та він повернувся до Дніпровської області, де він народився, там бабуся залишила йому квратиру. Коли мати захворіла, він жодного разу не з`явивия, не телефонував навіть, не цікавився її здоров`ям, не допомагав. ОСОБА_3 біля двох років потребувала вартісного лікування та сторонньої допомги, останні місяці взагалі була лежачою. Він надавав їй усю необхідну допомогу, займався її лікуванням. Вони завжди жили як одна родина, він навіть подарував їй обручку, але до РАЦСу вони так і не дійшли.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений, відзиву на позов не надав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення сторін , допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 57 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого від 17 серпня 2022 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) , актовий запис №969.
Згідно довідки, виданої Головою ОСББ "Інгул-15Б", ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з серпня 2001 року, проживали спільно однією родиною та вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 .
Також позивачем надано численні спільні фотографії його та ОСОБА_3 .
Як підтверджується матеріалами справи, у вказаний період сторони в іншому зареєстрованому шлюбі не перебували.
Судом встановлено , що за час спільного проживання позивача з ОСОБА_3 , сторони вели спільне господарство, робили ремонт в квартирі, що підтверджується чеками,договорами ( договір підряду від 26.05.2006 рок, договір підряду від 13.06.2008 року).
Договору купівлі-продажу №379 від 13.04.2001 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як продавцями та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , як покупцями , останні є власниками по 1Ї2 частині кожний вказаної квратири.
З матеріалів спадкової справи №270/2022, заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається , що 26 жовтня 2022 року ОСОБА_1 в устанволений законом строк звернувся в Першу Миколаївську державну нотаріальну контору Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 , син спадкодавиці, з заявою про вступ у спадщину/прийняття спадщини , до нотаріальної контори не звертався. Більше ніхто зі спадкоємців з заявами про прийняття спадщини не звертався.
Постановою Державного нотаріусу Першої Миколаївської нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г. від 06.06.2023 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю підстав для закликання до спадкоємства (відсутність доказів родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, та наявністю спадкоємця першої черги.
Як пояснили допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,, які є сусідами та друзями померлої ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсно щонайменше з 2001 року, коли вони разом вселилися в квартиру на ІНФОРМАЦІЯ_5, проживали разом як одна сім`я та вели спільне господарство. Всі сприймади їх як чоловіка та жінку, вони все робили разом, мали спільний бюджет, приймалти спільні рішення. ОСОБА_3 завжди дуже добре розповідала про свого чоловка ОСОБА_10 . Спочатку з ними жив її син ОСОБА_11 , але останні щонайменше два-три роки до її смерті він десь поїхав, з матір`ю не спілкувався, вона нічого вже про нього не говорила. Коли ОСОБА_3 тяжко захворіла , ОСОБА_12 дуже добре за нею доглядав, в цьому йому ніхто не допомагав.
Відповідно ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.
Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що доведений факт проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2001 року по день смерті ОСОБА_3 .
Пи цьому суд враховує, що факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу як факт, який тягне за собою юридичні наслідки, відповідно до вимог чинного сімейного господарства, підлягає встановленню лише з з 01 січня 2004 року .
Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України): перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той з подружжя, який його пережив, та батьки; друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).
Отже, ОСОБА_1 , є спадкоємцем четвертої черги після смерті цивільної дружини ОСОБА_3 . Спадкоємцем першої чергши є її рідний син відповідач ОСОБА_2 .
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.
На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.
За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
Так, наявними матеріалами справи , медичними документами, показами свідків підтверджуються ті обставини, що ОСОБА_1 тривалий час надаав нематеріальні послуги(опікувався) над спадкоємцем - цивільною дружиною ОСОБА_3 , матеріально її забезпечував, надава їй необхідну допомогу протягом її хвороби, під час якої остання не могла самостійно забезпечувати свої потреби, що було викликано її тяжкою хворобою .
Враховуючи вищевиклдаене, в цій частині позовні вимоги також є обгрунтованими та підлягають до задоволення.
На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий сбір сплачений позивачем при подачі позову до суду.
Керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 79-81, 141, 259,263-265 , 280-284 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перша миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про зміну черговості одержання права на спадкування - задовольнити частково.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з 01 січня 2004 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Змінити черговість одержання права на спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , визначивши право спадкування за законом як спадкоємця першої черги за ОСОБА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний тест судового рішення складено 12 липня 2024 року.

Суддя Гуденко О.А.