РІШЕННЯ

іменем України

17.07.2024

Справа № 331/508/24

Провадження № 2/331/980/2024

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Фісун Н.В.,за участю секретаря судового засідання Коростельової К.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб цивільну справу

за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію до квартири відповідачів, яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 . За адресою надання послуг відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 02.10.2021 року на офіційному веб-сайті Концерну «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. З 01.11.2021 року між Позивачем та Відповідачами був укладений Типовий індивідуальний договір про надання послуги з теплової енергії,послуги гарячої води. Сума боргу з 01.06.2021 року по 31.12.2023 року становить 25 632,07 грн. Позивач просить стягнути в судовому порядку основний борг в сумі 25 632,07 грн, а також стягнути судові витрати.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26.01.2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 адвоката Зубенко О.А. 12.02.2024 року надійшов відзив на позовну заяву , в якому вказано, що заперечують проти стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , так як за вказаною адресою: АДРЕСА_1 не проживають з 2000 року, що підтверджується відповіддю від 21.08.2023 року ТОВ « Місто для людей». В зазначеній квартирі проживає ОСОБА_1 , яка є користувачем та отримувачем послуг за вказаною адресою. Прохають суд відмовити в частині позову щодо стягнення заборгованості відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , так як є неналежними відповідачами./а.с.40-42/.

20.02.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому прохали задовольнити позов у повному обсязі/а.с.68-72/.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, прохала суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Зубенко О.А. прохали суд відмовити в частині позову щодо стягнення заборгованості відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , так як є неналежними відповідачами.

ОСОБА_1 до судового засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про слухання справи у судовому порядку шляхом направлення судових повісток з повідомленням, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши сторони по справі, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-ІV, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII(далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до статті 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 ./а.с.30-32/.

За адресою надання послуг відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 ./а.с.11/.

Договір між Концерн «Міські теплові мережі» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не укладався.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах, зокрема, у постанові від 7 липня 2020р. у справі № 712/8916/17, погоджується з висновками судів про те, що відсутність укладеного письмового договору про надання будь-якого виду комунальних послуг не звільняє відповідачів як споживачів від обов`язку оплати за надані послуги, оскільки у сторін таких спорів є фактичні договірні відносини щодо надання-отримання відповідних житлово-комунальних послуг

ВП ВС вказує, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

У вказаній постанові ВП ВС зазначає, що відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

02.10.2021 року на офіційному веб-сайті Концерну «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. З 01.11.2021 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Типовий індивідуальний договір про надання послуги з теплової енергії,послуги гарячої води.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію до квартири відповідачів, сума боргу з 01.06.2021 року по 31.12.2023 року становить 25 632,07 грн.

Факт надання теплової енергії підтверджено розрахунком боргу, виставленими відповідачам за кожен місяць періоду заборгованості рахунками./а.с12-14/.

Відповідачі за вказаний період не здійснювали оплату.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник пояснили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 хоча і зареєстровані за вказаною адресою , але не проживають з 2000 року.

Відповідно до відповіді від 21.08.2023 року ТОВ « Місто для людей» встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично проживають за адресою АДРЕСА_2 з 2000 року./а.с.50/.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні також підтвердили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично проживають за адресою АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що інформація, яка вказана у відповіді від 21.08.2023 року ТОВ « Місто для людей» була підтверджена сусідами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надали суду у матеріали справи належних, допустимих доказів того, що вони у будь-який період нарахування вищезазначеної заборгованості звертались до Концерну « Міські теплові мережі» із повідомленням про тимчасову відсутність або проживання їх, як зареєстрованої особи, за іншою адресою та надавали позивачу належні, допустимі докази останнього (договір оренди житла, рішення суду про встановлення факту проживання відповідачів за іншою адресою тощо) на виконання вимог п. 29 Правил від 21.07.2005 року № 630.

Так як за змістом останнього споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби,відбування покарання). Порядком визначено, що при несвоєчасному зверненні споживача до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться.

Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пп. 11, 21 Правил надання послуг з централізованого опалювання, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, нарахування за користування послугами з централізованого водопостачання та водовідведення проводяться виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості осіб.

В той час як обов`язок здійснювати оплату за центральне опалення та гарячу воду покладається на споживачів, яким ці послуги надавались та які ними користувались, оскільки в установленому законом порядку від них не відмовлялись, на що вказує диспозиція статті 162 ЖК України. Тобто оплату фактично спожитих комунальних послуг мають здійснювати як власники, що проживають у належному їм на праві власності житлі, так і члени їх сім`ї та/або інші зареєстровані повнолітні особи, що проживають у житлі власника.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Тож послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг.

Так, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є до теперішнього часу зареєстровані у квартирі АДРЕСА_3 , а тому вважаються, що вони є споживачами послуг, доки не буде надано в установленому законом порядку від них постачальнику заяви про не нарахування оплати за послуги через його відсутність в даному житловому приміщенні та письмового підтвердження, що вони мешкають за іншою адресою, у якій сплачують за ті ж самі послуги, або відсутні з будь-яких інших поважних причин за місцем своєї реєстрації. Таких заяв та документів відповідачі Концерну «МТМ» не подавали, а тому не довели того факту, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є споживачем послуг за адресою місця реєстрації.

За вказаний період заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг за надані житлово-комунальні послуги на адресу Концерну «МТМ» не надходило.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, становить 25 632,07 коп.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 2 648 грн.40 коп. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН НОМЕР_2 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІПН НОМЕР_4 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» ( , вул. Героїв полку «Азов», 137) борг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (особовий рахунок, договір № 20101664) за період з 01.06.2021 р. по 31.12.2023 р. на загальну суму 25 632,07 грн., перерахувавши на розрахунковий рахунок № НОМЕР_5 у Філії АТ Укрексімбанк у м. Києві, МФО 322313, .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН НОМЕР_2 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІПН НОМЕР_4 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» судові витрати у розмірі судового збору 2 684,00 грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_6 , ПАТ АБ УКРГАЗБАНК, МФО 320478, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.07.2024.

Суддя Н.В.Фісун