Справа № 289/1672/22
Номер провадження 2/289/17/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Писаренко К.Л., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Нагорної Т.І., представника відповідача адвоката Шпакович О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 ) про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, в обґрунтування якої зазначив, що 21.08.2014 виконавчим комітетом Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 05.11.2019 шлюб між сторонами було розірвано.

За час спільного проживання вони придбали цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_3 та земельні ділянки площею 0,0600 га з кадастровим номером :07:001:0006 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; площею 0,0033 га з кадастровим номером :06:007:0536 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; площею 0,0033 га з кадастровим номером :06:007:0537 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; площею 0,0034 га з кадастровим номером :06:007:0538 цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Зазначене майно є спільною з відповідачем сумісною власністю.

Позивач вживав заходів досудового врегулювання спору щодо розподілу майна, однак спір неможливо врегулювати у досудовому порядку.

З урахуванням уточнень позовних вимог, позивач просить визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :07:001:0006 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_3 . Також визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на частину домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами під АДРЕСА_3 та на частину земельної ділянки площею 0,0600 га з кадастровим номером :07:001:0006 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_3 .

Від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому остання просить суд позовні вимоги про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації відхилити повністю.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача адвокат Шпакович О.В. заперечила щодо позовних вимог ОСОБА_1 , просила відмовити у їх задоволенні, оскільки придбання та подальший ремонт спірного будинку здійснювався виключно за кошти батьків відповідача і відповідно є її особистою власністю.

Вирішуючи дану справу у порядку загального позовного провадження, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі з 21.08.2014, який було розірвано рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 05.11.2019 року, справа № 289/1096/19.

За час спільного проживання у шлюбі, а саме 29.09.2015 року ОСОБА_4 уклала посвідчений нотаріально договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0600 га з кадастровим номером :07:001:0006 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно п. 1.5. укладення договору відбулось за згодою чоловіка покупця ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 44700897 від 29.09.2015 року слідує, що право власності на земельну ділянку 0,06 га за кадастровим номером :07:001:0006 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 2224 від 29.09.2015 виданого приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською Л.В. належить ОСОБА_4 розмір частки 1/1.

Відповідно до нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.09.2015 року зареєстрований в реєстрі за № 2222, ОСОБА_5 продала та передала у власність, а ОСОБА_4 зі згоди свого чоловіка ОСОБА_1 купила та прийняла у власність цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_5 , що розташований на земельній ділянці площею 0,0600 га, яка перебуває в приватній власності та має кадастровий номер :07:001:0006.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 44699953 від 29.09.2015 року слідує, що право власності на житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер 2222 від 29.09.2015 виданого приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською Л.В. належить ОСОБА_4 розмір частки 1/1.

Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого 30.04.2006 року, житловий будинок (садибного) типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , складається з наступних приміщень: веранда площею 5,7 кв.м, коридор площею 5,0 кв.м, кімнати площею 12,2 кв.м, кімнати площею 8,6 кв.м., кухня площею 5,6 кв.м, що разом становить 37,1 кв.м.

11.08.2022 року ФОП « ОСОБА_6 », оцінювач ОСОБА_6 , було виготовлено висновок суб`єкта оціночної діяльності про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0,6 га (кадастровий № :07:001:0006), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_4 . Згідно цього висновку ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 11.08.2022 року склала 79800,00 грн.

Відповідно висновку експерта ТОВ "ПАРТНЕР_ЕКС" № PART-4 від 04.11.2022 за результатами проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки вартість земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,06 га, кадастровий номер :07:001:0006, за адресою АДРЕСА_3 згідно до проведеного дослідження та наданих на дослідження матеріалів становить на час проведення дослідження 72600,00 грн. без урахування ПДВ.

Відповідно висновку експерта ТОВ "ПАРТНЕР_ЕКС" № PART-3 від 04.11.2022 за результатами проведення оцінки майна житловий будинок, загальною площею 37,1 м. кв., з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_3 , згідно до проведеного дослідження та наданих на дослідження матеріалів становить на час проведення дослідження 227 800,00 грн. без урахування ПДВ.

Будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідків на стороні позивача: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили факт придбання будинку та земельної ділянки під ним та проведення подальшого ремонту - за спільні кошти подружжя та особисті кошти як позивача так і його батька.

Натомість будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідків на стороні відповідача: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 дали протилежні покази з яких слідує, що придбання будинку та земельної ділянки під ним та проведення подальшого ремонту відбулось за особисті кошти батьків відповідача, які частково були запозичені у друзів та знайомих.

Покази свідків суд не приймає як належний доказ, оскільки вони є суперечливими та взаємовиключними і не підтверджені жодними належними, письмовими доказами. Боргових розписок, банківських виписок суду сторонами надано не було.

Зі змісту долучених до відзиву на позовну заяву копії товарних чеків, накладних, замовлень на придбання будівельних матеріалів не слідує їх придбання саме для потреб будинку АДРЕСА_3 , за особисті кошти одного з подружжя і відповідно не є належними доказами у справі.

Згідно вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 76 встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Вказане свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

У п.25 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 Пленум Верховного Суду України та у правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справі № 6-2565цс16 у постанові від 18.01.2017 року, вказано про те, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4-5 статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Судом встановлено, що будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 , придбана відповідачем в період її шлюбу з позивачем, презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу в ході розгляду справи належними і допустимими доказами спростована не була.

Тобто позовні вимоги щодо визнання спільним майном подружжя та розподілу житлового будинку є обґрунтованими, законними та доведеними належними доказами, а тому позов підлягає задоволенню.

Позивач бажає визначити розмір своєї частки в спільному будинку подружжя, що відповідає положенням ст. 372 ЦК України. Тому вимога про визнання за ним права власності на 1/2 частину будинку та земельної ділянки підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2421,00 грн., що складаються зі сплаченого позивачем судового збору та підтверджуються квитанцією №43 від 20.09.2022 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 133, 141 174, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_3 , та земельну ділянку за кадастровим номером :07:001:0006 площею 0,0600 га за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя:

- за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_3

- за ОСОБА_13 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_3

- за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером :07:001:0006 площею 0,0600 га за адресою АДРЕСА_3

- за ОСОБА_13 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером :07:001:0006 площею 0,0600 га за адресою АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2421,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 15 липня 2024 року.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК