ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 липня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/641/24

Головуючий у першій інстанції ФЕТІСОВА Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/921/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: перший заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 квітня 2024 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів (суддя Фетісова Н.В.), ухвалене у м. Прилуки,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позов мотивовано тим, що відповідачка ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка була призначена їй на час навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до довідки від 12 жовтня 2021 року вона навчається на 2-му курсі в Національній академії внутрішніх справ на денній формі навчання (термін навчання з 28.08.2021 по 04.07.2024). 28 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління та написала заяву, в якій зазначила, що з вересня 2022 року продовжує навчання заочно. Таким чином відповідачка у період з 01.09.2022 по 28.02.2023 отримала пенсію у розмірі 12 432,76 грн, на яку не мала права. Також у період з 01.07.2024 по 31.08.2022 виникла переплата пенсії в зв`язку з закінченням терміну виплати. Оскільки переплата пенсії виникла в результаті порушення ОСОБА_1 обов`язку щодо повідомлення про обставини, які викликають зміну розміру пенсії, та неповідомлення про заочну форму навчання, має місце факт недобросовісності з її боку, а надмірно виплачена пенсія у розмірі 16 632,76 грн підлягає поверненню.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 квітня 2024 року у задоволені позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що надмірна виплата пенсії відбулась внаслідок зловживань з боку ОСОБА_1 , зокрема, суду не надано доказу вручення відповідачу як отримувачу пенсії пам`ятки, яка є Додатком 7 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якій зазначено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до його персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що дійсно п.3 ч.2 ст.16 ЗУ ««Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення, знайшов своє відображення в Пам`ятці пенсіонеру, яка є Додатком 7 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак не вручення цієї пам`ятки відповідачці, не може її звільняти від обов`язку повернути переплачену пенсію, оскільки не знання законів , не звільняє від юридичної відповідальності відповідно до ч.2 ст.68 Конституції України.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.

По справі встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримувала пенсію по втраті годувальника з 01.09.2021 по 28.02.2023, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.17-19).

Відповідно до довідки Національної академії внутрішніх справ від 12.10.2021 року ОСОБА_1 навчається на 2-му курсі Національної академії внутрішніх справ (ІV рівня акредитації) на денній формі навчання, за державним замовленням, для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Право». Термін навчання: з 28.08.2021 до 04.07.2024 (а.с.9).

28 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою з проханням припинити виплату пенсії, оскільки з вересня 2022 року навчається на заочній формі навчання (а.с.13).

15 березня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надіслало відповідачці лист з пропозицією добровільно внести переплату коштів на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в сумі 12 432,76 грн. за період з 01.09.2022 по 28.02.2023, яка утворилась у зв`язку з припиненням права на пенсію в разі втрати годувальника (а.с.11).

Відповідно до протоколів розрахунків Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 18 жовтня 2023 року, від 25 січня 2024 року, надмірно виплачена пенсія ОСОБА_1 по втраті годувальника за період з 01.07.2022 по 28.02.2023 становить 16 632,76 грн (а.с.44,45).

Звертаючись з цим позовом до суду про повернення надмірно отриманої пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вказувало на те, що надмірно виплачена пенсія ОСОБА_1 по втраті годувальника у розмірі 16 632,76 грн є безпідставно набутим майном, яке підлягає поверненню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідачки надмірно виплаченої пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.1215 ЦК України, оскільки ці кошти нею отримані правомірно.

Так, згідно ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до абз.11 п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Позивачем не надано доказів вручення відповідачці під розписку зазначеної пам`ятки, в якій зазначено, що пенсіонер протягом 10 днів зобов`язаний повідомляти територіальний орган Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або продовження, припинення її виплати, з наданням документів, що підтверджують дані обставини.

Статтею 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із ч.2 ст.36 цього Закону. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій регламентовано ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року (далі - Порядок), відповідно до яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до п.4 Порядку, суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку наявності рахункової помилки органу, який здійснював нарахування та виплату пенсії, або якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації чи її приховання.

У справі, яка переглядається, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що надмірна виплата пенсії відбулась внаслідок зловживань з боку відповідачки, а його доводи про неврахуванням судом першої інстанції презумпції знання законодавства, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду щодо відсутності підстав для повернення позивачу надмірно виплаченої пенсії не спростовують, рішення суду є законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування в оскаржуваній частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: