Справа № 136/150/24
провадження № 2-о/136/6/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: фізична особа підприємець ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката - Ладана О.А. звернувся до суду із вищевказаною заявою.

Відповідно до ст.294 ч.3, 4 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд враховує, що заява про встановлення факту, яка розглядається за правилами окремого провадження має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту, що передбачені ст.175, 177 ЦПК України у співставленні із ст. 318 ЦПК України.

Судом встановлено, що в порушення п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у заяві відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету осіб, які беруть участь у справі.

18.10.2023 набув чинності Закон України від 29.06.2023 № 3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким, зокрема, внесені зміни до ЦПК України.

Так, відповідно до п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною 6 ст. 14 ЦПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

За змістом ч. 7 ст. 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Зі змісту заяви слідує, що до суду звернувся в інтересах заявника ОСОБА_1 адвокат Ладан О.А., який і підписав заяву, в підтвердження його повноважень до заяви додані відповідні докази.

Суд звертає увагу, що заява подана адвокатом, який зобов`язаний був зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, однак відомості у заяві в порушення вимог ч. 6 ст.14, п. 2 ч. 3 ст.175 ЦПК України про це не зазначено, як і не зазначено відомості про наявність чи відсутність електронного кабінету заінтересованої особи та заявника.

Отож з 18.10.2023, ЦПК України імперативно встановлюють обов`язок всіх адвокатів, які є учасниками судового процесу, зареєструвати у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС електронний кабінет.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 175, ч .5 ст. 177 ЦПК України, заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивач зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги.

Суд звертає увагу, що в силу приписів ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви мають бути додані докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У п.3 постанови Пленум Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Як слідує зі змісту заяви, заявник просить суд визнати приналежність йому ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на землю серія ВН 09807 на земельну ділянку площею 3,07 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липоіецької селищної ради від 28.08.2002, що зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №833 виданого на ім`я ОСОБА_3 .

Разом з цим, із заяви та доданих до неї доказів слідує, що державний акт серія ВН 09807 був виданий на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Липовецької селищної ради народних депутатів від 09.08.2001, а не на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 10.07.2002 державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори на ім`я заявника, як зазначає заявник у заяві.

Водночас до справи не додано відповідного рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого видавався державний акт, до заяви заявником не було додано доказів на підтвердження неможливості внесення виправлень в рішення ради на підставі якого можливе досудове врегулювання питання щодо наявних помилок.

Крім цього, відповідно до п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України, у заяві не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились.

Згідно з ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог викладених у ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, про залишення заяви без руху.

З урахуванням вище викладеного,суд приходить до висновку, що заява подана без додержанням вимог статей 175-177, 318 ЦПК України, а тому вважає за необхідне залишити її без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвал про залишення заяви без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 318 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення вказаних недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява, згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, вважається неподаною та повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Світлана ШПОРТУН