Справа № 337/6651/23
Провадження №2/337/251/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 р. м.Запоріжжя

Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючої судді- Ширіної С.А.,

секретар судового засідання-Бикової С.Б.,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

представника відповідача- ОСОБА_2 ,

представника третьої особи- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : Головне управління Національної поліції в Запорізькій області в особі ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, Головний сервісний центр МВС, про відшкодування шкоди заподіяної, внаслідок кримінального правопорушення та визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Національної поліції в Запорізькій області в особі ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, Головний сервісний центр МВС, про визнання права власності на транспортний засіб,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Білоус Г.Б., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди заподіяної, внаслідок кримінального правопорушення та визнання права власності,. В обґрунтування позову зазначає, що в червні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із заявою про вчинення злочину, щодо незаконного заволодіння невідомими особами/особою її транспортного засобу «Mercedes-BenzCL- 500», в кузові сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску.01.07.2016 року слідчими слідчого відділу Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області було внесені відомості до ЄРДР № 0002006, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортного засобу).В ході проведення досудового розслідування матеріали було об`єднано в одне провадження, внесеного до ЄРДР № 0004923 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 289 КК України. В рамках вказаних кримінальних проваджень ОСОБА_4 визнана, допитана потерпілою особою. Проведенням слідчих (розшукових) дій в ході досудового розслідування, транспортний засіб «Mercedes-BenzCL-500», в кузові сірого кольору, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було оголошено в розшук, у 2023 році знайдено, затримано, вилучено, визнано речовим доказом та накладено арешт. На даний час вказаний автомобіль поміщений на спеціальний майданчик територіальних органів Національної поліції в м. Запоріжжі для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Станом на теперішній час, позивач ОСОБА_4 як потерпіла особа у кримінальному провадженні цивільного позову не пред`являла, оскільки особа/особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та завдала шкоди потерпілій на даний час слідством не встановлена. В рамках вказаного кримінального провадження, на автомобіль накладено арешт, визнано речовим доказом та поміщений на спеціальний майданчик територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, в зв`язку з чим на даний час позивач не має доступу до автомобіля та можливості оцінити його вартість, а тому не заперечує та наполягає на задоволенні позову в частині відшкодування шкоди, заподіяної злочином, шляхом повернення майна (автомобіля) його власнику в натурі.

Щодо позовних вимог про визнання права власності ОСОБА_4 зазначає наступне.

В 2007 році ОСОБА_4 придбала в автосалоні та набула право власності на автомобіль марки «Mercedes-BenzCL-500», рік випуску 2007, в кузові сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 5461 куб. см., повна маса 2510 кг. В день 31.03.2007 року органом РЕВ МРВ ДАІ №1,2 при УМВС України в Запорізькій області було проведено реєстрацію вказаного транспортного засобу, присвоєно державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .Право керувати вказаним транспортним засобом за довіреністю мав також чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , який у 2016 році помер. Після смерті чоловіка, в червні 2016 року ОСОБА_4 виявила зникнення свого автомобіля, який зберігався на авто майданчику в Хортицькому районі м. Запоріжжя, в зв`язку з чим одразу ж звернулась до Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із відповідною заявою про незаконне заволодіння невідомими особами/особою її транспортного засобу«Mercedes- BenzCL-500», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .Як вже вище наводилось, в рамках порушеного кримінального провадження вказаний транспортний засіб було оголошено в розшук, у 2023 році знайдено, затримано, вилучено та накладено арешт.При затриманні, вилученні та накладення арешту на автомобіль, досудовим розслідуванням було встановлено, що з квітня 2016 року до теперішнього часу автомобіль зареєстрований на особу ОСОБА_5 , яка набула на нього (автомобіль) право власності на підставі договору купівлі-продажу та відповідної реєстрації транспортного засобу в регіональному/територіальному сервісному центрі МВС України. На даний час, відповідач ОСОБА_5 не визнає та оспорює право власності на вищевказаний автомобіль за позивачем ОСОБА_4 , оскільки вважає себе добросовісним набувачем. В серпні 2019 року ОСОБА_5 звернулась до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом про визнання за нею права власності на вказаний автомобіль. Судом першої інстанції її позов було задоволено, однак постановою Київського апеляційного суду від 05.12.2019 року по справі № 368/69/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , рішення Кагарлицького районного суду Київської області було скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на вказаний транспортний засіб, відмовлено. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили, залишена без змін після її перегляду судом Касаційної інстанції від 15.03.2023 року. В рамках вищевказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2023 року по справі № 337/183/23, клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вказаний автомобіль було задоволено. Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді про накладення арешту, ОСОБА_5 звернулась з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного суду, однак ухвалою суду Апеляційної інстанції від 05.07.2023 року апеляційна скарга ОСОБА_5 була залишена без задоволення. В квітні 2023 року ОСОБА_5 також звернулась до слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту на вказаний автомобіль, однак ухвалою від 24 липня 2023 року по справі № 337/183/23, в задоволенні клопотання було відмовлено. Досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено, що будь-якого договору, довіреності, розписки або іншої письмової або усної згоду на відчуження свого автомобіля ОСОБА_4 нікому не давала, жодного документа не підписувала, що підтверджується матеріалами та належними доказами у кримінальному провадженні .Наявні в матеріалах кримінального провадження Довідка- рахунок Серії ВІА № 623199 від 27.08.2014 року видана від ФОП « ОСОБА_8 » на ім`я ОСОБА_9 про продаж автомобіля; Договір купівлі-продажу та Акт приймання- передачі автомобіля від 27.08.2014 року між продавцем ФОП « ОСОБА_8 » та покупцем фізичною особою ОСОБА_9 ; Договір комісії між ФОП « ОСОБА_8 », особою ОСОБА_9 та ОСОБА_4 від 27.08.2014 року про продаж її автомобіля, є вигаданими та підробленими документами, які були використані їх авторами як спосіб у незаконному заволодінні транспортного засобу, оскільки жодного підпису ОСОБА_4 на вказаних документах відсутні, а про існування вказаних документів останній взагалі не було відомо. В зв`язку з наведеними обставинами, позивач ОСОБА_4 до теперішнього часу не має можливості повернути та продовжувати володіти, користуватися та розпоряджатися своїм автомобілем, оскільки її право власності не визнається відповідачем, а проведення (продовження) досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не надає можливість позивачу належним чином поновити та встановити порушене право власності. З огляду на викладене, позивач ОСОБА_4 була і є власником вказаного автомобіля, однак, оскільки відповідачем таке право власності за ОСОБА_4 не визнається, то у останній виникла необхідність у зверненні до суду з цим позовом. Просить суд відшкодувати шкоду, заподіяною ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) внаслідок кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР № 0004923 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 289 КК України, шляхом повернення майна, а саме автомобіль марки «Mercedes-BenzCL-500», рік випуску 2007, в кузові сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 5461 куб. см., повна маса 2510 кг.; Визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на автомобіль марки «Mercedes-BenzCL-500», рік випуску 200 в кузові сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 5461 куб. см., повна маса 2510 кг.; Зобов`язати органи Головного сервісного центру МВС України здійснити, відновити державну реєстрацію транспортного засобу марки «Mercedes-BenzCL-500», рік випуску 2007, в кузові сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 5461 куб. см., повна маса 2510 кг. за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та видати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; Судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору за подання цього позову до суду в розмірі 2 500,00 грн. покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 14.12.2023 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

02.01.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи: Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в особі ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, згідно яких остання просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що позивачем належними і допустимими доказами не доведено що саме він є законним власником вилученого транспортного засобу - автомобілю «Mersedes-Benz С»» і відповідно має право вимагати відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок), який діяв на час виникнення спірних правовідносин і визначає певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Пунктом 8 цього Порядку передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі - продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у уповноважених органах МВС, не допускається.

Позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово- правовим засобом захисту права власності. Відповідач набула право власності на спірний автомобіль у встановленому порядку на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу укладеного та оформленого безпосередньо в сервісному центрі МВС у присутності адміністратора такого органу, і цей договір на теперішній час не розірваний і не визнаний недійсним.

Безпідставні твердження Позивача щодо «незаконних дій працівників поліції» не знаходять свого підтвердження.

Позивачем не доведено, що незаконними діями Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в особі ВП №5 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області йому заподіяно будь-яку шкоду. Жодних незаконних дій у відношенні Позивача ГУНП не було вчинено.

Аналіз Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" дає підстави дійти висновку про те, що право на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, за рахунок коштів Державного бюджету України, можливе лише у випадку, коли правопорушення вчинено спеціальним суб`єктом (працівник правоохоронного органу, прокуратури) і набуло вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян тощо.

В даному випадку факт незаконності дій Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на момент ініціювання спору про відшкодування шкоди повинен вже бути встановлений відповідними засобами доказування - відповідним рішенням суду, яке має приюдиційне значення при розгляді справи про відшкодування шкоди.

При цьому слід зазначити, що дії Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в установленому законом порядку незаконними не визнавалися.

Обґрунтування позивачем відшкодування шкоди ґрунтуються лише на його поясненнях та особистих ствердженнях, що не може бути доказом у справі. Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили шкоду, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

Щодо проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0003686 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом).

30.06.2016 року Позивач - ОСОБА_4 звернулась до відділу поліції №5 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку статті 214 КПК України з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом. Відповідні відомості 01.07.2016 року були внесені до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 0004923.

13.04.2018 року за постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області кримінальне провадження за № 0002006 було об`єднано з кримінальним провадженням за № 0004923 від 29.10.2015 року.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль «Меrcedes-Веnz СЬ-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску 31.03.2007 року був зареєстрований на ОСОБА_4 . Постановою слідчого СВ Хортицького ВП ГУНП в Запорізькій області автомобіль «Меrcedes-Веnz СЬ- 500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, було оголошено у розшук.

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила, що в її власності перебувають два автомобілі, а саме «Меrcedes-Веnz МЬ- 500» в кузові білого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 2008 року випуску та «Меrcedes-Веnz СЬ-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, які вона придбала разом зі своїм чоловіком та які були оформлені на її ім`я однак користувався ними її чоловік, також у неї у власності перебував будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який також зареєстрований на неї. У власності її чоловіка було приблизно 6 авто марки «Меrcedes-Веnz», який помер 2016 році після чого вона почала шукати ключи та технічні паспорти від автомобілів вдома, однак вона їх не знайшла, тому направилась на автостоянку на якій не знайшла свої два автомобіля. Всі автомобілі перебували на автостоянці по проспекту Інженера Преображенського в м. Запоріжжя. В подальшому ОСОБА_4 написала заяву до відділу поліції № 5 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області, де їй повідомили, що її автомобіль «Меrcedes-Веnz СЬ-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 оформлений на іншу особу.

Згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2014 року автомобіль «Меrcedes-Веnz СЬ-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску був проданий громадянкою ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_9 за допомогою послуг ФОП « ОСОБА_8 ». В подальшому в ході огляду документів на перереєстрацію транспортного засобу було виявлено, що його було продано згідно вищевказаного договору купівлі-продажу в якому стояли підписи саме ОСОБА_4 , однак остання стверджує, що жодного підпису не ставила, та нікому їх не продавала. ОСОБА_4 вважає, що підписи були підробленими. Підприємство яке займалось купівлею та продажем її автомобілю мало назву «ПЕРЕРВА», та на той час вони надавало послуги з продажу автомобілів без участі власника. Автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_5 , яка мешкає у м. Київ.

27 січня 2017 року постановою слідчого ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було призначено судову почеркознавчу експертизу для вирішення питання щодо справжності підпису ОСОБА_4 в документах стосовно продажу автомобіля. Згідно висновку експерта № 4-147 від 14.07.2017 року відповісти на питання поставлені експерту не виявилось можливим в наслідок недостатністю кількості порівняльного матеріалу максимально наближеним за часом виконання до досліджуваних документів, та обмеженим і об`ємом графічного матеріалу, що міститься в досліджуючих коротких рукописних текстах, та через непридатність підпису для проведення порівняльного дослідження.

10 січня 2023 року ОСОБА_4 зателефонували співробітники поліції ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та повідомили, що її автомобіль було знайдено у м. Київ, де його було тимчасово вилучено у зв`язку з оголошенням в розшук. Наразі автомобіль має д.н.з. НОМЕР_7 , які скоріш за все були поставлені після незаконного переоформлення автомобіля на іншу особу.

10.01.2023 року о 00:51 годині до ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від Печерського СВ УП ГУНП в м. Києві надійшло повідомлення про те, що розшукуваний

автомобіль «Mercedes-Benz CL-500» д.н.з. НОМЕР_7 було виявлено під керуванням ОСОБА_10 , який було вилучено та поміщено за адресою: АДРЕСА_2 на відповідальне зберігання, тому в органу досудового розслідування є підстави вважати, майно, яке було тимчасового вилучено під час огляду місця події має важливе значення для досудового розслідування і буде в подальшому використаний як докази, з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, обставин вчинення вказаного правопорушення, механізму, способу його вчинення та інше, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних речей і документів, виникла необхідність у накладені арешту на вказаний транспортний засіб.

Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіною С.А. від 12 січня 2023 року задоволено клопотання слідчого відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП Турчака І.В. в Запорізькій області про арешт майна у кримінальному провадженні №0004923. Накладено арешт на майно, яке було вилучено 10.01.2023 року слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Київ старшим лейтенантом поліції Собко А.М. у період часу з 01:30 по 02:00 годин. В ході проведення огляду місця події вищевказаний автомобіль поміщено за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20-А на відповідальне зберігання, а саме на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» марки CL-500 д.н.з. НОМЕР_8 в кузові сірого кольору, який зареєстрований на ОСОБА_5

25 січня 2023 року постановою слідчого ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Турчак І.В. вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом та переміщено до спеціального майданчику за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича,

20Б до транспортного майданчику відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, буд. 10. Наразі досудове розслідування триває, вилучений автомобіль тимчасово зберігається на спеціалізованому майданчику транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Статтею 22 Цивільного Кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

В той же час, у відповідності до статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. На перше місце серед підстав цивільних прав та обов`язків ЦК України, ч. 2 ст. 11, ставить договори як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін). У розумінні зазначеної статті цивільного кодексу України право власності на річ виникає за волею попереднього власника (цивільні правочини). Право власності на річ може підтверджуватися реєстраційними документами.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдав шкоди не був уповноважений на такі дії:

б) наявність шкоди;

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки зав давача шкоди.

г) вина зав давача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Разом з тим, під час тимчасового вилучення автомобілю «Mersedes Benz CL500» працівники ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області діяли на законних підставах, у законний спосіб, в межах наданих повноважень. Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

На підставі вищевикладеного вважаємо, що позивачем неправомірність дій ГУНП, а також наявність причинного зв`язку між діями посадових осіб Відповідача та шкодою, яку він зазнав в наслідок цих дій не доведено.

Стаття 1172 ЦК України визначає механізм відшкодування юридичною або фізичною особою шкоди, завданої їхнім працівником чи іншою особою.

Для покладення на юридичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття. До таких спеціальних умов відноситься, крім іншого, завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків треба розуміти виконання роботи, контрактом, посадовими інструкціями, протягом усього робочого часу. Якщо шкода завдана працівником в робочий час, але діями, які не пов`язані з виконанням трудових (службових) обов`язків, роботодавець відповідальності нести не буде.

Стаття 23, 24 Закону України «Про Національну поліцію» визначає виключний перелік основних повноважень поліції. Системний аналіз зазначених статей призводить до обґрунтованого висновку щодо відсутності, передбачених чинним законодавством України, будь-яких обов`язків, виконання яких могло призвести до завдання майнової шкоди Позивачу.

Положеннями статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

- на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Вважаємо за необхідне звернути увагу суду на те, що позивач не є власником майна, не володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором. Позивач взагалі не зміг довести належними доказами підстави володіння автомобілем.

25.01.2024на адресу суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи: Головного сервісного центру МВС, згідно яких заперечував проти задоволення позовних вимог обґрунтовуючи тим що Порядком № 1388,взагалі не передбачено проведення таких дій як зазначено вимогами позивача, а саме здійснити, відновити державну реєстрацію транспортного засобу. Нормою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не мають право при виконанні своїх завдань, функцій, владних повноважень діяти на власний розсуд, на особисті переконання, чи за проханням/вимогою фізичних або юридичних осіб, а зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17.04.2024року ОСОБА_6 в особі адвоката Палієнко О.А. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Національної поліції в Запорізькій області в особі ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, Головний сервісний центр МВС, про визнання права власності на транспортний засіб. В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_4 він не визнає в повному обсязі та вважає за необхідне звернутися до суду з зустрічним позовом.

У квітні 2016 року ОСОБА_6 на підставі договору купівлі - продажу №507/05/8047/16 від 21.04.2016 року набула право власності на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2,2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , на підтвердження чого 22.04.2016 року ТСЦ МВС України в м. Києві №8047 було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 .

У листопаді 2018 року до позивача звернувся невідомий раніше чоловік - ОСОБА_11 та вимагав передати йому транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який був придбаний ним на підставі Договору купівлі-продажу транспортного засобу №343 від 10.11.2017 року, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з яким позивач також не знайома.

Наполягаючи на своєму, ОСОБА_11 на підтвердження своєї позиції надав позивачу для огляду та зняття копій свої особисті документи та Договір купівлі-продажу транспортного засобу №343 від 10.11.2017 року. Однак, ознайомившись з текстом договору, позивач звернула увагу, що вказаний договір укладено з порушеннями норм чинного законодавства України. Продавцем відповідно до даного договору виступає ОСОБА_12 , який не є володільцем проданого згідно договору транспортного засобу, а також не є та ніколи не був уповноваженим на продаж транспортного засобу, що належить позивачу.

На підтвердження права власності позивача на транспортний засіб марки MERCEDES- BENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , вона надала ОСОБА_11 для огляду оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 ,відповідно до якого власником транспортного засобу починаючи з 22 квітня 2016 року є саме вона. Не дивлячись на це ОСОБА_11 відмовився визнавати право власності позивача на вищевказаний транспортний засіб, натомість повідомив, що має бажання звернутися до правоохоронних органів з метою примусового вилучення у позивача належного йому транспортного засобу.

Також, в подальшому, під час примусової зупинки транспортного засобу працівниками поліції, останні повідомили ОСОБА_13 , що належний їй транспортний засіб MERCEDES- BENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , відображається у відповідно реєстрі як такий, що перебуває у розшуку. Враховуючи, що у правоохоронців були відсутні підстави для вилучення транспортного засобу, автомобільне був арештований, а у ОСОБА_13 було при собі дійсне (не скасоване) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , позивачу після тривалої перевірки надали можливість поїхати.

Як було встановлено згодом, до Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу ГУПН в Запорізькій області надійшла заява від невідомої позивачу особи, а саме - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про незаконне заволодіння транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , фактичним та добросовісним власником якого є позивач, адже вказаний транспортний засіб був придбаний нею на законних підставах шляхом укладання договору купівлі-продажу.

У зв`язку з тим, що право власності позивача на автомобіль вочевидь не визнавалось відповідачами та кожен з них вважав, що автомобіль позивача є власністю кожного відповідача окремо (на різних підставах), ОСОБА_13 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на майно.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 22 серпня 2019 року у справі № 368/69/19 позов ОСОБА_13 було задоволено в повному обсязі.

Після вирішення спору судом ОСОБА_13 продовжила користування автомобілем без перешкод.

Однак, 09 січня 2023 року під час користування знайомим позивача спірним автомобілем, що належить ОСОБА_14 , транспортний засіб був зупинений працівниками УПП у м. Києві ДПП, якими було встановлено, що автомобіль ОСОБА_13 з номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 перебуває у розшуку.

Приблизно через годину на місце зупинки транспортного засобу прибули працівники Печерського УП ГУНП у м. Києві, які повідомили, що транспортний засіб MERCEDESBENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2, 2007 року випуску, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_2 , перебуває у розшуку у зв`язку зі здійснення Хортицьким відділенням поліції Дніпровського відділу ГУПН в Запорізькій області досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002006 від

01.07.2016року за заявою ОСОБА_4 .

В подальшому автомобіль ОСОБА_13 було вилучено працівниками Печерського УП ГУНП у м. Києві та переміщено на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів, а ОСОБА_13 була позбавлена прав користування своїм майном. Наразі автомобіль також перебуває на відповідному майданчику.

В ході вирішення питання про повернення працівниками поліції автомобіля представник ОСОБА_13 надав правоохоронцям копію рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 22 серпня 2019 року у справі №368/69/19,відповідно якого право власності на спірне авто визнано за ОСОБА_13 . Однак,10.01.2023 року представником поліції було надано з ЄДРСР постанову Київського апеляційного суду від 05.12.2019 року, якою скасовано рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 22 серпня 2019 року у справі №368/69/19.

Скасовуючи рішення першої інстанції апеляційний суд у своїй постанові констатує недоведеність наявності порушення з боку відповідачів прав позивача, які вона поклала в основу свого позову. За таких умов, відсутність таких порушень прав позивача обумовлює й неможливість задоволення позову в даному випадку, на що суд першої інстанції уваги не звернув, ухваливши по справі фактично невірне рішення.

Відтак судовий спір між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 у 2019-2020 рр. завершився тим, що судом не було визнано незаконність набуття ОСОБА_13 права власності на спірний транспортний засіб та не встановлено підстав вважати, що ОСОБА_4 оскаржує відповідне право або не визнає його. Як вже було визначено раніше, ОСОБА_13 після 2020 року продовжила безперешкодно користуватися відповідним автомобілем й надалі до моменту його вилучення працівниками поліції.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2023 року у справі №337/183/23 було арештовано належний ОСОБА_6 транспортний засіб MERCEDES-BENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_10 , на підставі клопотання слідчого СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про арешт майна у кримінальному провадженні №0004923 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 289 КК.

У 2024 році представнику ОСОБА_13 стало відомо, що в провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває справа No337/6651/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: Головний сервісний центр МВС України в особі Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області; Головне управління Національної поліції в Запорізькій області в особі ВП №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, про відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням та визнання права власності.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не визнає та оскаржує право власності ОСОБА_13 на належний їй транспортний засіб остання прийняла рішення про звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Варто відзначити, що за заявою ОСОБА_4 було відкрито низку кримінальних проваджень, на підставі яких було арештоване та наразі перебуває під арештом майно ОСОБА_13 , а саме - автомобіль MERCEDESBENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами)

НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_10 . Діє та звернення ОСОБА_4 фактично призвели до того, що ОСОБА_13 позбавлена можливості вільно володіти та користуватись своїм майном. ОСОБА_4 повністю підтримує дії правоохоронців, хоча досудове розслідування у кримінальних провадженнях безрезультатно здійснюється вже більше 100 місяців, тобто вочевидь поза розумним строком для відповідної категорії кримінальних проваджень.

Крім того, 27.01.2017 року постановою слідчого було призначено судову почеркознавчу експертизу для вирішення питання щодо справжності підпису ОСОБА_4 в документах продажу спірного автомобіля. Згідно висновку експерта №4-147 від

14.07.2017 року (міститься в матеріалах кримінального провадження №0004923 та не може бути наданий ОСОБА_13 до суду) відповісти на питання поставлені експерту не виявилось можливим в наслідок недостатньої кількості порівняльного матеріалу, максимально наближеного за часом виконання до досліджуваних документів, та обмеженим об`ємом графічних матеріалів, що міститься в досліджуваних коротких рукописних текстах, через непридатність підпису для проведення порівняльного дослідження.

Таким чином відповідач за зустрічним позовом безпідставно не визнає за ОСОБА_13 право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_10 , не надаючи при цьому належних та допустимих доказів на підтвердження того, що автомобіль вибув з володіння ОСОБА_4 в результаті незаконних дій.

Просить в задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі. Зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Визнати за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_11 , право власності на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_10 .

06.06.2024представником відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву ,в якому просив у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити, обґрунтовуючи тим, що сторона позивача (за первинним позовом) вважає, що відповідачем (за первинним позовом) не надано, не доведено належних обґрунтованих підстав, доказів та причин для відмови у задоволенні первинного позову та визнання (підтвердження) за ОСОБА_4 права власності на вказане авто. Автор зустрічного позову також посилається на рішення попередніх судів, згідно яким право власності за ОСОБА_15 на вказане авто- не визнано, не встановлено. Обставини та матеріали кримінального провадження, на яке також посилається позивач зустрічного позову, свідчать про наявність вчинення злочину щодо ОСОБА_4 у незаконному заволодінні її вказаного транспортного засобу. Як вже наводилось у позові, в рамках порушеного кримінального провадження вказаний транспортний засіб було оголошено в розшук, у 2023 році знайдено, затримано, вилучено та накладено арешт. При затриманні, вилученні та накладення арешту на автомобіль, досудовим розслідуванням було встановлено, що з квітня 2016 року до теперішнього часу автомобіль зареєстрований на особу ОСОБА_5 , яка набула на нього (автомобіль) право власності на підставі договору купівлі-продажу та відповідної реєстрації транспортного засобу в регіональному/територіальному сервісному центрі МВС України. На даний час, відповідач ОСОБА_5 не визнає та оспорює право власності на вищевказаний автомобіль за позивачем ОСОБА_4 , оскільки вважає себе добросовісним набувачем. У серпні 2019 року ОСОБА_5 звернулась до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом про визнання за нею права власності на вказаний автомобіль. Судом першої інстанції її позов було задоволено, однак постановою Київського апеляційного суду від 05.12.2019 року по справі № 368/69/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , рішення Кагарлицького районного суду Київської області було скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на вказаний транспортний засіб, відмовлено. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили, залишена без змін після її перегляду судом Касаційної інстанції від 15.03.2023 року. В рамках вищевказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2023 року по справі № 337/183/23, клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вказаний автомобіль було задоволено. Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді про накладення арешту, ОСОБА_5 звернулась з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного суду, однак ухвалою суду Апеляційної інстанції від 05.07.2023 року апеляційна скарга ОСОБА_5 була залишена без задоволення. В квітні 2023 року ОСОБА_5 також звернулась до слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту на вказаний автомобіль, однак ухвалою від 24 липня 2023 року по справі № 337/183/23, в задоволенні клопотання було відмовлено. Досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено, що будь-якого договору, довіреності, розписки або іншої письмової або усної згоду на відчуження свого автомобіля ОСОБА_4 нікому не давала, жодного документа не підписувала, що підтверджується матеріалами та належними доказами у кримінальному провадженні. Наявні в матеріалах кримінального провадження Довідка- рахунок Серії ВІА № 623199 від 27.08.2014 року видана від ФОП « ОСОБА_8 » на ім`я ОСОБА_9 про продаж автомобіля; Договір купівлі-продажу та Акт приймання- передачі автомобіля від 27.08.2014 року між продавцем ФОП « ОСОБА_8 » та покупцем фізичною особою ОСОБА_9 ; Договір комісії між ФОП « ОСОБА_8 », особою ОСОБА_9 та ОСОБА_4 від 27.08.2014 року про продаж її автомобіля, є вигаданими та підробленими документами, які були використані їх авторами як спосіб у незаконному заволодінні транспортного засобу, оскільки жодного підпису ОСОБА_4 на вказаних документах відсутні, а про існування вказаних документів останній взагалі не було відомо. В зв`язку з наведеними обставинами, позивач ОСОБА_4 до теперішнього часу не має можливості повернути та продовжувати володіти, користуватися та розпоряджатися своїм автомобілем, оскільки її право власності не визнається відповідачем, а проведення (продовження) досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не надає можливість позивачу належним чином поновити та встановити порушене право власності. З огляду на викладене, позивач ОСОБА_4 була і є власником вказаного автомобіля, однак, оскільки відповідачем таке право власності за ОСОБА_4 не визнається, то у останній виникла необхідність у зверненні до суду з позовом.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, у задоволенні зустрічної позовної заяви просив відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та задовольнити зустрічну позовну заяву .

В судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позовної заяви заперечував в повному обсязі, просив позовні вимоги залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що в позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди заподіяної, внаслідок кримінального правопорушення та визнання права власності, та позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , про визнання права власності на транспортний засіб задоволенню не підлягають , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.06.2016 року Позивач - ОСОБА_4 звернулась до відділу поліції №5 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку статті 214 КПК України з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом. Відповідні відомості 01.07.2016 року були внесені до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 0004923.

13.04.2018року за постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області кримінальне провадження за № 0002006 було об`єднано з кримінальним провадженням за № 0004923 від 29.10.2015 року.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль «Меrcedes-Веnz CL-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску 31.03.2007 року був зареєстрований на ОСОБА_4 .

Згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2014 року автомобіль «Меrcedes-Веnz CL-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску був проданий громадянкою ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_9 за допомогою послуг ФОП « ОСОБА_8 ».

21.04.2016 року ОСОБА_6 на підставі договору купівлі- продажу №507/05/8047/16 від 21.04.2016 року набула право власності на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2,2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , на підтвердження чого 22.04.2016 року ТСЦ МВС України в м. Києві №8047 було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 .

27 січня 2017 року постановою слідчого ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було призначено судову почеркознавчу експертизу для вирішення питання щодо справжності підпису ОСОБА_4 в документах стосовно продажу автомобіля. Згідно висновку експерта № 4-147 від 14.07.2017 року відповісти на питання поставлені експерту не виявилось можливим в наслідок недостатністю кількості порівняльного матеріалу максимально наближеним за часом виконання до досліджуваних документів, та обмеженим і об`ємом графічного матеріалу, що міститься в досліджуючих коротких рукописних текстах, та через непридатність підпису для проведення порівняльного дослідження.

Відповідно змісту листа Печерського УП ГУНП в м.Києві №294/18/52/03-23 від 11.01.2023 року автомобіль «Меrcedes-Веnz GL-500» , д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, знаходиться у розшуку ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіною С.А. від 12 січня 2023 року задоволено клопотання слідчого відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП Турчака І.В. в Запорізькій області про арешт майна у кримінальному провадженні №0004923. Накладено арешт на майно, яке було вилучено 10.01.2023 року слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Київ старшим лейтенантом поліції Собко А.М. у період часу з 01:30 по 02:00 годин. В ході проведення огляду місця події вищевказаний автомобіль поміщено за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20-А на відповідальне зберігання, а саме на транспортний засіб марки «Меrcedes-Веnz» марки GL-500 д.н.з. НОМЕР_8 в кузові сірого кольору, який зареєстрований на ОСОБА_5

25 січня 2023 року постановою слідчого ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Турчак І.В. вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом та переміщено зі спеціального майданчику за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20Б до спеціального майданчику відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, буд. 10. Наразі досудове розслідування триває, вилучений автомобіль тимчасово зберігається на спеціалізованому майданчику транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач ОСОБА_4 не спростувала правомірність правочину правовстановлюючих документів у вигляді договору купівлі-продажу №507/05/8047/16 від 21.04.2016 року за яким ОСОБА_5 набула право власності на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462см 2,2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , на підтвердження чого 22.04.2016 року ТСЦ МВС України в м. Києві №8047 було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 . Позовні вимоги про визнання недійсності правочину не заявлені.

Рішення суду в іншій справі про визнання недійсним договору купівлі -продажу автомобілю MERCEDES-BENZ, модель CL500, об`єм двигуна 5462 см2,2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 від 21.04.2016 року відсутнє.

Крім того, у постанові Київського апеляційного суду по справі №368/69/19 від

05.12.2019 року під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 22.08.2019 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_11 . ОСОБА_4 суд зазначив що, колегія суддів не може погодитися з точкою зору апелянта щодо нікчемності правочину, яким позивач обґрунтовувала набуття спірного авто. Таку свою позицію апелянт обґрунтовувала відсутністю у продавця за вказаним договором права на відчуження позивачу авто. В той же час, у відповідності до положень ст. 215 ЦК України, нікчемним є правочин недійсність якого прямо встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо ж недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки недійсність правочину, яким позивач обґрунтовує своє набуття спірного авто, прямо в законі не встановлена, він не може вважатися нікчемним та може бути визнаний судом недійсним виключно за відповідним позовом зацікавленої у цьому особи. В той же час таких вимог заявлено не було, відомості щодо судового рішення з приводу дійсності/недійсності такого договору до матеріалів справи представлено не було. За таких умов посилання апелянта на недійсність вищевказаного правочину не можуть бути прийняті судом.

В кримінальній справі відсутній висновок про спростування підпису ОСОБА_4 у договорі купівлі-продажу від 27.08.2014 року автомобілю «Меrcedes-Веnz СЬ- 500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску, який був проданий громадянкою ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_9 за допомогою послуг ФОП « ОСОБА_8 ».

В цій справі клопотання з приводу неналежності ОСОБА_4 підпису у цьому договорі не заявлялось, судово почеркознавча експертиза для вирішення питання щодо справжності підпису ОСОБА_4 в документах стосовно продажу автомобіля не проводилась.

В кримінальній справі відсутнє рішення яке набрало законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою згідно якого звільнено ОСОБА_4 від доказування що їй завдана будь-яка шкода зокрема та яку вона просить стягнути в цій справі та відсутні правові підстави для повернення автомобіля «Меrcedes-Веnz СЬ-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_10 , 2007 року випуску. А відповідно за наявності у ОСОБА_5 правомірного та чинного правовстановлюючого документу на цей автомобіль у вигляді договору купівлі- продажу від 21.04.2016 року,а тому у суду відсутні правові підстави для визнання права власності на автомобіль «Меrcedes-Веnz СЬ-500» за ОСОБА_4 , на підставі чого позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спірний автомобіль задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги щодо зобов`язання органи Головного сервісного центру МВС України здійснити, відновити державну реєстрацію транспортного засобу марки «Mercedes-BenzCL-500», рік випуску 2007, в кузові сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 5461 куб. см., повна маса 2510 кг.за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та видати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу задоволенню не підлягають, оскільки є похідною вимогою від позовних вимог про визнання права власності на автомобіль Mercedes- BenzCL-500» за ОСОБА_4 , в задоволенні яких судом було відмовлено.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортний засіб, так як суд не має правових підстав для створення іншого правовстановлюючого документу на автомобіль у вигляді рішення суду у цій справі, за наявності чинного документу на автомобіль у вигляді договору купівлі- продажу автомобілю «Mercedes-BenzCL-500», рік випуску 2007, в кузові сірого кольору від 21.04.2016 року ,презумпція правомірності якого ОСОБА_4 не спростована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,10-13,76,77-80,81,82,89, 229, 263265 ЦПК України, суд

УХВАЛ ИВ:

В задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : Головне управління Національної поліції в Запорізькій області в особі ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, Головний сервісний центр МВС, про відшкодування шкоди заподіяної, внаслідок кримінального правопорушення та визнання права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Національної поліції в Запорізькій області в особі ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, Головний сервісний центр МВС, про визнання права власності на транспортний засіб, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 15 липня 2024 року.

Суддя : С.А.Ширіна