Справа № 214/3609/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 січня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Ковтун Н.Г.

при секретарі - Фартушної Є.К.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача: Страхова компанія «Еталон», про стягнення некомпенсованої частини завданого матеріального збитку, заподіяного за результатами ДТП,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2020 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача: Страхова компанія «Еталон», про стягнення некомпенсованої частини завданого матеріального збитку, заподіяного за результатами ДТП.

Ухвалою суду від 06 листопада 2020 року позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків.

08 грудня 2020 року позивачем надано уточнена позовна заява на виконанні ухвали суду від 06 листопада 2020 року.

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, уточнивши який вказали, що 20.01.2020, приблизно о 19-40 год. водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ 21104 н.з. НОМЕР_1 на перехресті (регульованому) вул. М. Світальського виконуючи маневр лівого повороту (розвороту) на м-н Гірницький в м. Кривий Ріг, на основний «зелений» сигнал світлофору, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем Audi А6 н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . У наслідок ДТП були травмовані ОСОБА_1 та його пасажир ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 , є власником автомобіля Audi А6 н.з. НОМЕР_2 , про що надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.Транспортний засіб ВАЗ 21104 н.з. НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП було забезпечено діючим полюсом АО 623998 страхова компанія «Еталон». Ліміт відповідальності страховика за полюсом АО 623998 становить 100 000,00 грн. без врахування франшизи у розмірі 1000,00 грн.

На водія транспортного засобу ВАЗ 21104 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачено ст. 124 КУпАП.

06.04.2020 року постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №214/1050/20 було визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

У наслідок ДТП, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження.

Позивач ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та проходила амбулаторне лікування у КНП «Криворізька міська лікарня №9» КМР з діагнозом: струс головного мозку, забої шийного та грудного відділу хребта, сколіоз поперекового відділу хребта. Для лікування позивача ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 був вимушений витрачати власні кошти та купувати медикаменти відповідно до призначень лікарів. В наслідок ДТП позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою пальцю лівої руки та розладу здоров`я, у фізичного болю та дискомфорту органів черевної порожнини та поза черевного простору. Для встановлення природи фізичного болю та дискомфорту, які супроводжували його після ДТП, за направленням лікаря, ним були пройдені наступні обстеження «УЗД Черевної порожнини та нирок», УЗД Черевної порожнини та нирок, обстеження у «Медиком», незалежній лабораторії «Інвітро», ТОВ «Медікум-Мрія».

Загальна сума витрачених коштів на придбання медикаментів для лікування позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за призначенням лікарів, яку сплатив позивач ОСОБА_1 становить 2886,00 грн. За проведення дослідження «МРТ скрінінг органів черевної порожнини» ОСОБА_1 сплатив на користь ТОВ «Медікум-Мрія» грошові кошти у розмірі 2250,00 грн. Внаслідок ДТП позивач ОСОБА_1 зазнав емоційний стрес, який виразився у переживаннях за власне життя та здоров`я під час скоєння ДТП та за життя своєї дружини ОСОБА_2 , яка також отримала тілесні ушкодження.

Проблеми, що виникли внаслідок ДТП, які зазнав ОСОБА_1 через які він зазнав значних хвилювань та вимушений був витрачати свій час на усунення негативних наслідків, останній оцінює у 10 000, 00 грн. Позивач ОСОБА_2 , яка є дружиною позивача ОСОБА_1 , зазнала емоційного стресу, який виразився в переживаннях за власне життя та життя чоловіка. Оскільки вона зазнала тілесних ушкоджень, які супроводжувались фізичним болем та хвилюваннями за своє життя, остання оцінює моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до висновку експертого автотоварознавчого дослідження № Д15/02/20 від 25 лютого 2020 вартість ремонту транспортного засобу Audi А6 н.з. НОМЕР_2 становить 247 713,19 грн., що перевищує ринкову вартість вказаного транспортного засобу, тобто транспортний засіб є фізично знищеним. Відповідно до висновку експерта сума матеріального збитку завданого з технічної точки зору власникові пошкодженого автомобіля Audi А6 н.з. НОМЕР_2 складає 131 037,30 грн. Позивач ОСОБА_1 вважає транспортний засіб Audi А6 н.з. НОМЕР_2 таким, що є фізично знищеним. Позивач звернувся з заявою до СК «Еталон» про виплату страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності страховика за полісом АО 623998, який становить 99 000,00 грн. з урахуванням франшизи 1000,00 грн., що не покриває завданого матеріального збитку у наслідок ДТП. Після здійснення виплати страхового відшкодування, невідшкодований позивачу матеріальний збиток , становить 32037,30 грн.

Крім того, позивачем у наслідок ДТП були понесені витрати, а саме: за проведення автотоварознавчого дослідження № Д/15/02/20 від 25.02.2020, у розмірі 2800,00 грн., евакуація транспортного засобу з місця ДТП у розмірі 1000,00 грн.; відповідно до акту виконаних робіт №356 та фіскального чеку про сплату послуг позивач сплатив на користь ФОП ОСОБА_4 за проведення розборки та зборки транспортного засобу Audi А6 н.з. НОМЕР_2 , які здійснювались для огляду вказаного транспортного засобу, грошові кошти у розмірі 4300,00 грн.; для захисту своїх прав та інтересів під час розгляду справи № 214/1050/20 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 позивач сплатив грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. фахівцю у галузі права ФОП ОСОБА_5 за юридичні послуги.

Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12 лютого 2021 року на адресу суду від третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» в особі Голови правління надійшли письмові пояснення.

В обґрунтування пояснень зазначено, що ПрАТ СК «Еталон» 16.06.2020 виплатило на корить ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 83 300,00 грн., що підтверджується самим позивачем. На замовлення ПрАТ СК «Еталон» було проведено автотоварознавче дослідження Audi А6 н.з. НОМЕР_2 , 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , за результатом якого складено Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 03-D/71/9 від 15.06.2020 року.

Відповідно до вищезазначеного розмір збитків становить 85 300,00 грн. Відповідно до полісу №АО/0623998 встановлено розмір франшизи в розмірі 2000,00 грн.

Пояснює, що звіт експерта Чивчиша О.П. №Д15/02/20 від 25.02.20220 не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. А саме, експерт ОСОБА_6 визначив дві головки блока циліндрів як такі, що потребують зміни, вартістю 58508,90 грн., кожна, незважаючи на те, що їх пошкодження не було зафіксовано під час огляду, а лише потребували додаткової діагностики. Вищезазначене суттєво вплинуло на вартість транспортного засобу після ДТП (залишків), яку визначив експерт Чивчиш П.О., у зв`язку з чим її визначення є необґрунтованими. Наголошує, що ПрАТ СК «Еталон» виконало свої зобов`язання, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», виплативши позивачу оцінену шкоду внаслідок ДТП та пеню.

16 лютого 2021 року від відповідача ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Лисенко О.А. надійшло клопотання про об`єднання позовів в одне провадження (т.1 а.с. 141142) яке було знято з розгляду представником відповідача 17.06.2021.

Через канцелярію суду 18 лютого 2021 року від представника позивачів адвоката Щербаня О.С. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії висновку експерта №225/20 по визначенню матеріального збитку по цивільній справі №214/4509/20 (т. 1 а.с.150).

18 березня 2021 від представника відповідача адвоката Лисенка О.А. надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків: вказання повного найменування юридичної особи 3 особи, ідентифікаційного коду позивача ОСОБА_2 , вжиття досудового врегулювання спору, зазначення доказів на підтвердження вказаних в позові обставин (т. 1 а.с.191-192).

Ухвалою суду від 17 червня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача: Страхова компанія «Еталон», про стягнення некомпенсованої частини завданого матеріального збитку, заподіяного за результатами ДТП у без руху (т. 1 а.с.224).

Від представника відповідача - адвоката Лисенка О.А. надійшло клопотання про проведення комплексної судової автотехнічної експертизи та судової транспортно-трасологічної експертизи (т. 1 а.с.199-201).

19 жовтня 2021 року представник відповідача Лисенко О.А. (діє на підставі ордеру серії АІ № 1046607 від 16 лютого 2021 року) подав до суду клопотання про призначення у справі комплексної судово-автотехнічної експертизи, яке у подальшому було уточнено, обґрунтовуючи його тим, що наданий позивачем висновок викликає сумніви щодо його правильності, а для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких відповідні обставини не можливо встановити (т. 1 а.с.235-237).

Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року уточнене клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про призначення судово-автотехнічної експертизи задовольнити частково, призначено судово-автотехнічну експертизу (т. 1 а.с.242-244).

03 серпня 2022 року до канцелярії суду з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист, з якого вбачається, що проведення судової автотехнічної експертизи за ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року залишається без виконання, у зв`язку з тим, що станом на 16 червня 2022 року кошти на проведення транспортно-товарознавчої експертизи та автотехнічної експертизи на рахунок інституту не надійшли (т. 2 а.с.4).

Ухвалою суду від 10 серпня 2022 року поновлено провадження у цивільній справі (т. 2 а.с.5).

27 грудня 2022 року представник відповідача ОСОБА_7 подав до суду клопотання про повторне призначення у справі судово-автотехнічної експертизи.

22 березня 2023 року ухвалою суду визнано явку позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання обов`язковою, для вирішення питання щодо призначення повторної експертизи.

Однак, 13.04.2023 року у судовому засіданні представник позивача - адвокат Щербань О.С. суду пояснив, що відомостей щодо місцезнаходження транспортного засобу немає, станом на теперішній час автомобіль не в тому стані, як був під час ДТП.

Суд вважає, недоцільним призначати повторну експертизу, у зв`язку з тим, що автомобіль відремонтовний.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Чухоцева Д.В. у судове засідання не з`явились.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, уточнений позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на відсутність будь-яких інших заяв, клопотань з процесуальних питань, окрім як про відкладення розгляду справи, що надійшли від представника відповідача ОСОБА_3 , адвоката Лисенка О.А., з урахуванням того, що підстави для відкладення судового розгляду визнано неповажними, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Представник третьої особи ПАТ "СК "Еталон" у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

У відповідності до приписів ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність не з`явившихся осіб.

Таким чином, суд вважає, що справу слід розглядати за наявними у справі доказами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи встановлено, що 20.01.2020, приблизно о 19-40 год. водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ 21104 н.з. НОМЕР_1 на перехресті (регульованому) вул. М. Світальського виконуючи маневр лівого повороту (розвороту) на м-н Гірницький в м. Кривий Ріг, на основний «зелений» сигнал світлофору, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем Audi А6 н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . У наслідок ДТП були травмовані ОСОБА_1 та його пасажир Крупенко ЮМ.

На водія транспортного засобу ВАЗ 21104 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачено ст. 124 КУпАП.

06.04.2020 року постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №214/1050/20 було визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (т. 1 а.с.16-17).

Позивач ОСОБА_1 , є власником автомобіля Audi А6 н.з. НОМЕР_2 , про що надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 (т. 1 а.с.15).

З метою транспортування автомобілю Audi А6 н.з. НОМЕР_2 з місця ДТП, позивач скористався послугами евакуатора ФОП ОСОБА_8 , сплативши 1000,00 грн., що підтверджено актом наданих послуг № 193 від 20.01.2020 (т 1 а.с. 35).

З метою визначення розміру матеріальних збитків завданих пошкодженням транспортного засобу в результаті ДТП, позивач ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Чивчиша О.П., сплативши за складення висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № Д15/02/20 від 25.02.2020 - 2800,00 грн., на підтвердження чого надав копію квитанції (т.1 а.с. 34 зворот).

Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № Д15/02/20 від 25.02.2020, вартість відновлювального ремонту автомобілю Audi А6 н.з. НОМЕР_2 після ДТП складає 247 713,19 грн., а ринкова вартість даного автомобілю складає 131 037,30 грн., у зв`язку з чим визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Audi А6 н.з. НОМЕР_2 , складає 131 037,30 грн. (т. 1 а.с. 18-23).

Обставини щодо розміру завданих позивачу збитків, який встановлено вищевказаним експертним висновком, стороною відповідача заперечувалися.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року уточнене клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про призначення судово-автотехнічної експертизи задоволено частково (т. 1 а.с.242-244).

Однак, 03 серпня 2022 року до канцелярії суду з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист, з якого вбачається, що проведення судової автотехнічної експертизи за ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року залишається без виконання, у зв`язку з тим, що станом на 16 червня 2022 року кошти на проведення транспортно-товарознавчої експертизи та автотехнічної експертизи на рахунок інституту не надійшли (т. 2 а.с.4).

Транспортний засіб ВАЗ 21104 н.з. НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП було забезпечено діючим полюсом АО 623998 страхова компанія «Еталон». Ліміт відповідальності страховика за полюсом АО 623998 становить 99000,00 грн. без врахування франшизи у розмірі 1000,00 грн.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Позивач ОСОБА_1 вважає транспортний засіб Audi А6 н.з. НОМЕР_2 таким, що є фізично знищеним.

Крім того, встановлено, що транспортний засіб ВАЗ 21104 н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 на момент ДТП був застрахований у ПрАТ СК «Еталон», яке в свою чергу 16.06.2020 року здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 83 300,00 грн, що сторонами не заперечується.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення якого спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28, 29 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це, серед іншого, шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, відповідно до ст. 30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З уточненої позовної заяви вбачається, що після здійснення виплати страхового відшкодування, невідшкодований позивачу матеріальний збиток, становить 32037,30 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення 32037,30 грн. компенсації заподіяної матеріальної шкоди майну, які підтверджуються відповідними належними та наявними у справі доказами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Разом із цим суд вбачає підстави відповідно до вимог зазначеного вище законодавства на відшкодування позивачеві понесених витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 1000,00 грн., сплачених ОСОБА_1 , що підтверджується актом виконаних робіт ФОП ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 35).

Відповідно до акту виконаних робіт №356 від 13.04.2020 та фіскального чеку про сплату послуг ОСОБА_1 сплатив на користь ФОП ОСОБА_4 за проведення розборки та зборки транспортного засобу, грошові кошти у розмірі 4300,00 грн. (т.1 а.с.36).

Як вбачається із досліджених судом доказів, ДТП відбулося 20.01.2020 року о 19-40 год., із зазначених доказів не вказано підстави внаслідок чого проводилися зазначені роботи.

З встановлених в судовому засіданні обставин по справі вбачається, що сторона позивача не навів достатніх доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, щодо витрат на проведення розборки та зборки автомобіля Audi А6 н.з. НОМЕР_2 у розмірі 4300,00 грн.

У наслідок ДТП, позивач ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження.

Позивач ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та проходила амбулаторне лікування у КНП «Криворізька міська лікарня №9» КМР з діагнозом: струс головного мозку, забої шийного та грудного відділу хребта, сколіоз поперекового відділу хребта, що підтверджується листком непрацездатності серія АДС №220961 (т.1 а.с. 42), випискою із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_9 (т.1 а.с.43).

Для лікування позивача ОСОБА_2 , яка є членом його родини, позивач ОСОБА_1 був вимушений витрачати власні кошти та купувати медикаменти відповідно до призначень лікарів.

В наслідок ДТП позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою пальцю лівої руки та розладу здоров`я, у фізичного болю та дискомфорту органів черевної порожнини та поза черевного простору.

Для встановлення природи фізичного болю та дискомфорту, які супроводжували його після ДТП, за направленням лікаря, ним були пройдені наступні обстеження «УЗД Черевної порожнини та нирок», УЗД Черевної порожнини та нирок, обстеження у «Медиком», незалежній лабораторії «Інвітро», ТОВ «Медікум-Мрія».

Загальна сума витрачених коштів на придбання медикаментів для лікування позивачів за призначенням лікарів, яку сплати позивач ОСОБА_1 становить 2886,00 грн.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 обґрунтована сума коштів, пов`язаної з придбанням медикаментів для лікування в розмірі 2886,00 грн.

За проведення дослідження «МРТ скринінг органів черевної порожнини» ОСОБА_1 сплатив на корись ТОВ «Медікум-Мрія» грошові кошти у розмірі 2250,00 грн.

Судом досліджено долучені позивачами чеки на придбання ліків у зв`язку із їх лікуванням та встановлено, що позивачем ОСОБА_1 витрачено коштів на ліки/медичні послуги на загальну суму 5136,00 грн.

А тому, суд вважає, що позивачами доведено що розмір витрат, пов`язаних з придбанням медикаментів та витрат за проведення дослідження «МРТ скринінг органів черевної порожнини» у загальному розмірі 5136,00 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди суд приходить до наступного.

Згідно вимог, ч.ч. 1, 2ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 1ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, згідно абзацу другого п. 5Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В пункті 9 цієї Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Внаслідок ДТП позивач ОСОБА_1 зазнав емоційний стрес, який виразився у переживаннях за власне життя та здоров`я під час скоєння ДТП та за життя своєї дружини ОСОБА_2 , яка також отримала тілесні ушкодження.

Проблеми, що виникли внаслідок ДТП, які зазнав ОСОБА_1 через які він зазнав значних хвилювань та вимушений був витрачати свій час на усунення негативних наслідків, останній оцінює у 10 000, 00 грн.

Позивач ОСОБА_2 , яка є дружиною позивача ОСОБА_1 , зазнала емоційного стресу, який виразився в переживаннях за власне життя та життя чоловіка. Оскільки вона зазнала тілесних ушкоджень, які супроводжувались фізичним болем та хвилюваннями за своє життя, остання оцінює моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 зазнав ушкодження здоров`я, пов`язане з отриманням травми в результаті ДТП, у зв`язку з чим отримав тілесні ушкодження у вигляді забою пальцю лівої руки та розладу здоров`я, у фізичного болю та дискомфорту органів черевної порожнини та поза черевного простору. Для встановлення природи фізичного болю та дискомфорту, які супроводжували його після ДТП, за направленням лікаря, ним були пройдені наступні обстеження «УЗД Черевної порожнини та нирок», УЗД Черевної порожнини та нирок. Вбачається що позивач ОСОБА_1 дійсно звертався до медичних закладів через погіршення стану здоров`я (а.с.45,46,47,48-49,50-52,53).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та проходила амбулаторне лікування у КНП «Криворізька міська лікарня №9» КМР з діагнозом: струс головного мозку, забої шийного та грудного відділу хребта, сколіоз поперекового відділу хребта (а.с.39, 39 зворот, 40-40 зворот, 41-41 зворот, 42, 43-43 зворот).

Отже, судом встановлено факт заподіяння моральної шкоди позивачам у зв`язку з отриманням ушкоджень внаслідок ДТП, а тому вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, судом ураховано тяжкість завданої позивачам моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування.

При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

З огляду на викладене та враховуючи, що не лише автомобіль належний позивачу ОСОБА_1 було пошкоджено в результаті дій відповідача, а пошкодження майна особи у будь-якому разі призводить до душевних страждань, пов`язаних з необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна або інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, але і завдання фізичної шкоди як здоров`ю позивача та його дружини, при явних душевних страждань позивача, то суд вважає за можливе з урахуванням обставин справи та доводів позивача ОСОБА_1 про заподіяння йому моральної шкоди, стягнути з відповідача на його користь, враховуючи вимоги розумності та справедливості, грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення 20000,00 грн. моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_2 , то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з засад розумності та справедливості суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 має становити 10000,00 грн.

Щодо стягнення витрат, які пов`язані з сплатою грошових коштів за договором про надання правничої допомоги №231 від 30.04.2020 у розмірі 5000,00 грн. суд приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_5 , надано суду: копію договору про надання правничої (правової) допомоги №185 від 23.01.2020, копію акту №1 виконаних робіт у досудовому порядку та судовому порядку за договором про надання юридичних послуг №231, копію розрахункової квитанції №016031 на суму 5000,00 грн.

Враховуючи складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн. слід покласти на відповідача.

Щодо витрат за надання юридичних послуг для захисту ОСОБА_1 під час розгляду справи №214/1050/20 про адміністративне правопорушення у відношенні громадянина ОСОБА_3 у розмірі 9000,00 грн. суд зазначає наступне.

У зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги у справі про адміністративне правопорушення між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №185 від 23.02.2020., за яким сплачено адвокатський гонорар, відповідно до квитанції №016023 у загальній сумі 9000,00 грн.

06.04.2020 року постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №214/1050/20 було визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, через неправомірні дії відповідача позивачу завдано матеріальних збитків у вигляді судових витрат на правову допомогу сумі 9000,00 грн.

Оскільки ці витрати відповідачем не відшкодовані позивач з метою відновлення порушених майнових інтересів був змушений звернутися до суду з даним позовом.

За позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.04.2020 року у справі №925/1196/18, процесуальні витрати, понесені, у іншому судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову, такі витрати, розподіляються виключно за правилами відповідного судочинства.

А тому, суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу у іншій справі не можуть вважатися збитками чи шкодою у розумінні цивільного законодавства України, а тому не можуть бути стягнуті з відповідача.

Стосовно вимог позивача про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме:

1)на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На замовлення позивача було проведено автотоварознавче дослідження та складено висновок від 25.02.2020 (т. 1 а.с.18-23).

За проведення оцінки з визначення вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та складання висновку експертного автотоварознавчого дослідження Д15/02/20 від 25.02.2020, позивачем було сплачено ФОП ОСОБА_10 2800,00 грн. Однак, вищевикладене не входить до переліку витрат, що визначені ч. 1 ст. 133 ЦПК України. У зв`язку з чим таке стягнення з відповідача на користь позивача не підлягає.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.22,1166,1187,1194ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81,82,133,137, 141, 258, 264-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача: Страхова компанія «Еталон», про стягнення некомпенсованої частини завданого матеріального збитку, заподіяного за результатами ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завданий матеріальний збиток, заподіяний за результатами ДТП у розмірі 32037 (тридцять дві тисячі тридцять сім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на евакуацію пошкодженням автомобіля Audi А6 державний номерний знак НОМЕР_2 у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на придбання медикаментів за призначенням лікарів у розмірі 2886 (дві тисячі вісімсот вісімдесят шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення дослідження «МРТ скринінг органів черевної порожнини» у розмірі 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: сплачений судовий збір за вимоги про відшкодування матеріального збитку, що не пов`язаний з ушкодженням здоров`я у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою грошових коштів за договором про надання правової допомоги №231 від 30.04.2020 року у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану за результатами ДТП ушкодженням здоров`я у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану за результатами ДТП ушкодженням здоров`я у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», адреса: вул. Гарматна, буд. 8, а/с 12, м. Київ, .

Суддя Н.Г. Ковтун