Справа № 367/2481/24
Провадження №2/367/3416/2024
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2024 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської РДА про позбавлення батьківських прав, відшкодування моральної шкоди та стягнення заборгованості зі сплати аліментів за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської РДА про позбавлення батьківських прав, відшкодування моральної шкоди та стягнення заборгованості зі сплати аліментів за нововиявленими обставинами.

Ознайомившись із матеріалами зазначеної заяви, суд приходить до висновків, що вона не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Абзацом 2 ч.5 ст.14 ЦПК України визначено, що Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Частиною 8 вказаної статті передбачено, що якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Отже, з аналізу вказаних положень процесуального законодавства вбачається, що у позивача у відповідності до положень статті 175 ЦПК України наявний обов`язок з зазначення відомостей про наявність або відсутність зареєстрованого Електронного кабінету відносно усіх визначених учасників справи, а також у відповідності до положень ч.8 ст. 14 ЦПК України, позивач у разі подання до суду позовної заяви в електронній формі через підсистему Електронний суд звільняється від обов`язку зазначення відомостей про наявність або відсутність зареєстрованого Електронного кабінету відносно себе, як особи, яка подає відповідну позовну заяву в електронній формі. Поряд з цим, положення ч.8 ст. 14 ЦПК України, не звільняють такого учасника справи, в даному випадку позивача, яким скеровано позовну заяву в електронній формі через підсистему «Електронний суд», від обов`язку зазначення відомостей про наявність або відсутність зареєстрованого Електронного кабінету відносно інших вказаних у позові учасників справи, крім себе.

Частина друга статті 95 ЦПК України передбачає, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною п`ятою статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів, станом на момент подання позивачем позовної заяви, визначений п. 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 160/7887/18.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17, від 27 вересня 2021 року № 5026/886/2012, незасвідчені копії документів визнаються недопустимими доказами.

З викладеного вбачається, що кожний аркуш додатків має бути засвідчено позивачем, однак в порушенням ч. 1 ст. 177 ЦПК України, докази додані до позовної заяви позивачем не засвідчені та не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із ч.ч. 2,4 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Проте, позивачем не долучено докази щодо обставин, на які вона посилається в позовній заяві.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить: позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 кошти які визначені у рішеннях попередніх судів; стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду на мою користь у розмірі 250 000 грн.; перерахувати та стягнути пеню з відповідача за несплату аліментів; переглянути та встановити щомісячну суму аліментів до сплати не менш ніж прожитковий мінімум який на сьогоднішній час складає 2 093 грн.; для забезпечення позовних вимог, накласти арешт на рухоме та нерухоме майно відповідача, його банківські картки та рахунки, з часу попереднього розгляду справи; судові витрати покласти на відповідача.

Проте, неконкретними є наступні вимоги якими позивач просить: стягнути з ОСОБА_2 кошти які визначені у рішеннях попередніх судів; перерахувати та стягнути пеню з відповідача за несплату аліментів; переглянути та встановити щомісячну суму аліментів до сплати не менш ніж прожитковий мінімум який на сьогоднішній час складає 2 093 грн.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги майнового характеру, а саме позивач просить: стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 250 000 грн. Також, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 кошти, які визначені у рішеннях попередніх судів, однак не вказує, які саме кошти та в якій сумі.

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до вищевказаних вимог закону, виходячи з загальної суми вимог майнового характеру.

Також, позивачем заявлено вимогу про позбавлення батьківських прав відповідача, що є вимогою немайнового характеру, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, станом на 01.01.2024 року становить 1211,20 грн. Таким чином, позивачці слід також сплатити судовий збір в сумі 1211,20 гривень за вимогу немайнового характеру, про що суду надати відповідний платіжний документ, або надати документи на підтвердження звільнення від сплати судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав.

У ст. 5 ЦПК України визначені способи судового захисту. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 ЦПК України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить ефективний розгляд справи.

При цьому, в порушення ст. 175 ЦПК України з змісту позовних вимог не зрозуміло, чи це заява про перегляд за нововиявленими обставинами, чи позовна заява.

Також, щодо вимоги позивача про забезпечення позовних вимог, якою вона просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно відповідача, його банківські картки та рахунки, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України , заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що п.п.6, ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено вимоги до позовної заяви, зокрема визначено, що позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

В порушення зазначеного вище позовна заява ОСОБА_1 не містить в собі таких відомостей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської РДА про позбавлення батьківських прав, відшкодування моральної шкоди та стягнення заборгованості зі сплати аліментів за нововиявленими обставинами залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя Ю.В.Кравчук