Справа № 1527/3743/12
Провадження №8/523/14/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2024 р. Суддя Суворовського районного суду міста Одеси І.В.Сувертак, розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16.02.2017 р. за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за об,єднаними позовами ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, ОСОБА_1 про витребування майна та усунення перешкод у користуванні та розпорядження майном,

встановив:

02.04.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до суду с заявою про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на положення п. 2,п.3, ч. 2 ст. 423 ЦПК України . Підставами щодо перегляду рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 вважає : рішення районного суду від 15 лютого 2024 року по справі №523/8781/23 (головуючий Кисельов В.К.)(а.заяви 6,7,8).

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення від 16.02.2017 року за нововиявленими обставинами залишено без руху.

16 квітня 2024 року заявниця подала до суду нову редакцію заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

18 червня 2024 року постановою Одеського апеляційного суду скасовано ухвалу першої інстанції від 23 квітня 2024 року.

Протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12 липня 2024р.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід з огляду на наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених У ст. 36,37,38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У відповідності до ч.9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який с стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов?язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об?єктивності судді.

Частина 1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України визначає, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності) як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами ЄСПЛ.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві!» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П`єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти ОСОБА_3 "); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Так, при постановленні ухвали від 23 квітня 2024р. суддя висловив позицію щодо відсутності підстав для задоволення заяви про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16.02.2017 р. за нововиявленими обставинами , чим фактично висловив свою позицію щодо розгляду розгляду заяви по суті.

Крім того, під головуванням судді І.В.Сувертак знаходилась цивільна справа №523/4780/21

за позовом ОСОБА_2 (3150, Ешбері Роуд, Дуб`юк, Айова 52001, США) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про встановлення порядку користування нежилим приміщенням та усунення перешкод у користуванні майном. 01 грудня 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Сувертак І. В. від розгляду цивільної справи №523/4780/21, у зв,язку недовірою. На думку ОСОБА_1 суддя Сувертак І.В. ухвалила рішення від 16.02.2017р. по справі №1527/3743/12, з багатьма порушеннями законодавства, ставиться до неї упереджено, а також вчиняє процесуальні порушення в інтересах позивача та його представника, тому не може розглядати справи. Ухвалою судді І.В.Сувертак від 07.12.2023р. задоволено самовідвід по справі №523/4780/21.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що існують визначені законом інші обставини, які можуть викликати у учасників справи недовіру до суду, сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, у зв`язку з чим є підстава для самовідводу судді. Тому, маючи за мету забезпечення високого рівня довіри громадян до суду, та усунення в подальшому обставин, які б могли вплинути на об`єктивний розгляд справи, а саме враховуючи, що при подальшому розгляді у сторони як позивача, так і відповідача у випадку як задоволення так і відмови в задоволенні вищезазначеної заяви ОСОБА_1 , виникнуть сумніві щодо об`єктивності та неупередженості судді, тому головуючий вважає за необхідне заявити самовідвід.

Таким чином, розгляд суддею Сувертак І.В., заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16.02.2017 р. за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за об,єднаними позовами ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, ОСОБА_1 про витребування майна та усунення перешкод у користуванні та розпорядження майном, може викликати сумніви в неупередженості судді, у зв`язку з чим суддя Сувертак І.В. вважає за необхідне заявити самовідвід, в наслідок чого буде здійснено автоматичний розподіл справи.

Керуючись ст.36,38, 39, 40 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід судді Суворовського районного суду м. Одеси Сувертак Інні Володимирівни від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16.02.2017 р. за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за об,єднаними позовами ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, ОСОБА_1 про витребування майна та усунення перешкод у користуванні та розпорядження майном.

Передати матеріали цивільної справи №1527/3743/12 провадження №8/523/14/24 за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16.02.2017 р. за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за об,єднаними позовами ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, ОСОБА_1 про витребування майна та усунення перешкод у користуванні та розпорядження майномдо канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси для подальшого розподілу у порядку встановленому ч.3 ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підписана 12.07.2024 року.

Суддя: