УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"17" липня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Лисиченко С.М.,

за участю секретаря судових засідань Кот Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку звгального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, Харківської міської ради про визнання права, визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства ХМР, Харківської міської ради, в якій позивач просить, зокрема:

- визнати неправомірною відмову у взятті його на квартирний облік, викладену в листі управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради № Ф-7-27400/0/1-19-4995/0/232-19 від 18.07.2019;

- визнати за ним право на поліпшення житлових умов в позачерговому порядку на підставі пункту 8 пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984;

- зобов`язати виконавчий комітет Харківської міської ради взяти його на квартирний облік, як особу, що потребує поліпшення житлових умов в позачерговому порядку.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1 , є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААА № 989550 від 31.10.2019, згідно якої група інвалідності пов`язана із захистом Батьківщини. Довідкою № 714/2 від 14.08.2018 зазначено, що позивач безпосередньо брав участь з 13.10.2015 по 15.12.2015, з 14.02.2016 по 13.04.2016 , з 07.09.2017 по 17.11.2017 року, з 31.01.2018 по 06.04.2018 року в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в угрупуванні Національної гвардії України «Д», «Л». Разом з цим, не зважаючи на зазначене, в порушення вимог діючого законодавства, 18.07.2019 листом № Ф-7-27400/0/1-19-4995/0/232-19 управління обліку та розподілу житлової площі ДЖГ ХМР відмовлено у включенні його до списку громадян, які мають право на позачергове одержання житла.

У судове засідання, призначене на 17.07.2024, сторони повторно не з`явились, повідомлені про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду не відомі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, трудових, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про наявність або відсутність юрисдикції суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

У цій справі спірні правовідносини виникли з приводу визнання права включення до списку осіб, які мають право на позачергове одержання житла з урахуванням пільги інваліда війни, тобто щодо можливості реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 брав участь з 13.10.2015 по 15.12.2015 року, з 14.02.2016 по 13.04.2016 року, з 07.09.2017 по 17.11.2017 року, з 31.01.2018 по 06.04.2018 року в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в угрупуванні Національної гвардії України «Д», «Л», що підтверджується даними, які містяться у довідці від 14.08.2018 №714/2 за підписом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з даними, які містяться у посвідченні серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни до 01.11.2020.

Відповідно до даних, які містяться у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №989550 від 31.10.2019, ОСОБА_1 має другу групу інвалідності, захворювання пов`язане із захистом Батьківщини.

Листом від 18.07.2019 №Ф-7-27400/0/1-19-4995/0/232-19 за підписом начальника управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 з питання включення його до списку осіб, які мають право на позачергове одержання житла з урахуванням пільги інваліда війни, ОСОБА_1 повідомлено про відсутність законних підстав для включення його з сім`єю з 2 осіб до списку громадян, які мають право на позачергове одержання житла, у виконавчому комітеті Харківської міської ради.

Частиною четвертою статті 19 КАС України установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Як зазначалося судом, в обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушення його прав як військовослужбовця, оскільки він є особою, що потребує поліпшення житлових умов в позачерговому порядку, а відмова позивача у включенні його до списку осіб, які мають право на позачергове одержання житла з урахуванням пільги інваліда війни є неправомірною. Такий обов`язок органів державної влади є складовою системи соціального захисту військовослужбовців відповідно до приписів Конституції України та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частин першої та четвертої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службовою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Наведені норми права передбачають, що військова служба належить до служби публічної.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до пп. 8 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постовою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 року, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 10-14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим-восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим-двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України. Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу. військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам соціального захисту» особам з (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передасться міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій.

Відповідно до пп. 5 п. 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постовою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 року, поза чергою жилі приміщення надаються особам, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач у межах та у порядку, встановленому Порядком, наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця.

З огляду на викладене, оскільки право, яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби та набуття інвалідності внаслідок війни, тобто спір у цій справі виник з приводу можливості реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця, такий спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі №127/1489/21.

Відповідно до пункту 1 частини статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у цивільній справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 19, 255, 256, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі № 953/16637/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, Харківської міської ради про визнання права, визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2021.

Повний текст ухвали буде складено протягом п"яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Суддя - С.М. Лисиченко