Справа № 183/155/24
№ 2/183/1534/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року місто Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Коваленко Л.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та договором про надання фінансового кредиту, суд

в с т а н о в и в :

ТОВ «Росвен інвест України» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та договором про надання фінансового кредиту, а саме:

1) за договором позики №7933469 від 18.01.2023 року, укладеного між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 , в розмірі 40000 гривень, з яких 10000 гривень заборгованість по тілу кредиту, 30000 гривень заборгованість по відсотках; 11.07.2023 року між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» укладено договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу, у тому числі і за договором до відповідача;

2) за договором про надання фінансового кредиту №21651-01/2023 від 18.01.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , в розмірі 53820 гривень, з яких 13800 гривень заборгованість по тілу кредиту, 40020 гривень заборгованість по відсотках; 28.07.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Росвен інвест Україна» укладеного договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу, у тому числі і за договором до відповідача.

Ухвалою суду від 16 січня 2024 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем поданий відзив, не заперечуючи укладення договорів позики 18 січня 2023 року, вважає розмір заборгованості позивачем нарахований поза межами строку договорів, на який вони укладалися, а саме за договором позики №7933469 від 18.01.2023 року на 30 днів, загальна сума позики з процентами становить 11875 грн та за договором про надання фінансового кредиту №21651-01/2023 від 18.01.2023 року на 25 днів, загальна сума позики з процентами становить 17250 грн. А тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом. Представником позивача подано заяву, у якій просять розглянути справу за відсутності їхнього представника.

Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави позову. відзиву, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.01.2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 7933469 у формі електронного документу. Відповідно до п. 2 умов договору кредит в розмірі 10000 гривень надається строком на 30 днів до 17.02.2023 року від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів. Пунктом 6 договору позики визначено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника.

У додатку №1 до договору позики №7933469 від 18.01.2023 року встановлено період кредиту з 18.01.2023 року до 17.02.2023 року 30 днів, сума кредиту 10000 гривень, базова процентна ставка за перший день користування позикою 18.46% (фіксована), базова процентна ставка з другого дня користування позикою 2,50%, загальна вартість позики 11875 гривень.

Між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» 11.07.2023 року укладено договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу, у тому числі і за договором до відповідача.

Стороною відповідача не оспорюється факт укладення вищевказаного договору та отримання ОСОБА_1 у кредит коштів у розмірі 10000 гривень. Матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів.

Також судом встановлено, що 18.01.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 21651-01/2023 у формі електронного документу. Відповідно до умов цього договору кредит в розмірі 13800 гривень надається строком на 25 днів до 11.02.2023 року. Відповідно до п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.2. договору тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 25 днів, тобто до 11.02.2023, дата надання кредиту 18.01.2023. Згідно п. 2.3. договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений п. 1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною (2.5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою умовою договору. У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього договору продовжуються нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 (сто восьмидесяти) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору (п. 4.3.).

Згідно додатку «Графік платежів», який є невід`ємною частиною до договору фінансового кредиту № 21651-01/2023 від 18.01.2023 сторони погодили графік платежів, згідно якого дата видачі кредиту 18.01.2023, кількість днів у розрахунковому періоді 25.

Крім того, до позовної заяви долучена Інформація та контактні дані кредитодавця ТОВ «ФК «Інвеструм», згідно яких сума-ліміт кредиту становить 13800 грн, строк кредитування 25. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 3.2% в день з першого дня прострочення зобов`язання.

Вказані документи підписані електронним підписом відповідача

У додатку №1 до договору надання фінансового кредиту № 21651-01/2023 встановлено період кредиту з 18.01.2023 року до 11.02.2023 року 25 днів, сума кредиту 13800 гривень, проценти за користування кредитом 3450 гривень, всього 17250 гривень.

Надалі між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Росвен інвест Україна» 28.07.2023 року укладеного договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу, у тому числі і за договором до відповідача

Стороною відповідача не оспорюється факт укладення вищевказаного договору та отримання відповідачем у кредит коштів у розмірі 13800 гривень. Матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів.

У ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч. 1ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2013 року по справі 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі 522/1528/15-ц.

Таким чином, позивач відповідно дост.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У ст.512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.516 ЦК).

Згідно зі ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У ч.1 ст.1078 ЦК України закріплено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Враховуючи вищевказаний договір відступлення прав вимоги №01.02-36/23 від 11.07.2023 року, суд вважає, що ТОВ «Росвен інвестУкраїна» є належним позивачем щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 7933469 від 18.01.2023 року.

Договором позики № 7933469 від 18.01.2023 року можливість нараховувати проценти у визначеному в договорі розмірі поза межами строку кредитування, до дня фактичного повернення боргу без укладання додаткової угоди - не передбачено. За неповернення передбачених договором сум після закінчення строку, на який були видані кредитні кошти, може наставити відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, проте регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16.

Розрахунок заборгованості договором позики № 7933469 від 18.01.2023 року, який наданий ТОВ «Росвен інвест Україна», відповідно до якого сума боргу складає 40000 гривень, з яких 10000 гривень тіло кредиту та 30000 гривень нараховані відсотки, суд не бере до уваги оскільки цей розрахунок проведено за період 01.01.2023 року до 18.05.2023 року, який не належить до періоду на який укладено договір позики.

Таким чином, сума заборгованості за договором позики № 7933469 від 18.01.2023 року відповідача перед позивачем складає 11875 гривень, з яких сума кредиту 10000 гривень тіло кредиту, 1875 гривень проценти за користування кредитом.

Щодо договору про надання фінансового кредиту №21651-01/2023 від 18.01.2023 року.

Враховуючи вищевказаний договір відступлення прав вимоги №28072023 від 28.07.2023 року, суд вважає, що ТОВ «Росвен інвестУкраїна» є належним позивачем щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором фінансового кредиту №21651-01/2023 від 18.01.2023 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 21651-01/2023 від 18.01.2023 року затвердженим ТОВ «Росвен Інвест Україна» за період 18.01.2023 року по 13.05.2023 року, за відповідачем наявна заборгованість в сумі 53820 грн, в тому числі: 13800 грн - заборгованість по тілу кредиту; 40020 грн - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - пеня. Новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, всі нарахування були здійснені ТОВ «ФК «Інвеструм» (первісний кредитор) до відступлення права вимоги новому кредитору згідно з умовами укладеного з позичальником (боржником) договору.

Таким чином, сума заборгованості за договором фінансового кредиту №21651-01/2023 від 18.01.2023 року відповідача перед позивачем складає 53820 грн, з яких: 13800 грн - заборгованість по тілу кредиту; 40020 грн - заборгованість за відсотками.

При зверненні позивача до суду ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 2684 грн (100 %).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1878,8 грн - пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,81,141, 263-265, 268 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та договором про надання фінансового кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість за договором позики № 7933469 від 18.01.2023 року в розмірі 11875 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень, з яких: 10000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 1875 гривень проценти за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №21651-01/2023 від 18.01.2023 року в розмірі 53820 (п`ятдесят три тисячі вісімсот двадцять) гривень, з яких: 13800 грн - заборгованість по тілу кредиту; 40020 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» суму судового збору в розмірі 1878 гривень (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім) гривень 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», , адреса місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, буд. 6 м. Київ, 03124;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 14 червня 2024 року.

Суддя І.Г.Дубовенко