Справа № 373/1221/24
Номер провадження 2/373/663/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Керекези Я.І., за участі секретаря судових засідань Ткалі І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 373/1221/24 за позовом Виконавчого комітету Переяславської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

Міський голова ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом та просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини.

Посилається на те, що у період із 17 квітня 2010 року по 11 червня 2012 року ОСОБА_2 проживав у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 . Від сумісного проживання у шлюбі вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був розірваний. ОСОБА_5 разом із сином ОСОБА_1 переїхали проживати до своїх батьків, що мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 переїхав проживати до своєї матері в м.Бориспіль Київської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 .. Малолітній ОСОБА_7 проживає разом із бабусею ОСОБА_3 та дідусем ОСОБА_8 , які виконують обов`язки по його утриманню, вихованню та догляду. Батько дитини ОСОБА_2 життям та навчанням сина не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідач від виконання батьківських обов`язків самоусунувся. Орган опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в жодне судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявні дві заяви ОСОБА_2 (а.с.29, 52), відповідно до яких він погоджується із позбавленням його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Він розуміє наслідки задоволення такого позову та не заперечує проти цього. Із сином довгий час не спілкується та не допомагає матеріально. Надалі не має можливості займатися його вихованням та утриманням.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що після смерті доньки у 2023 році вона займається вихованням та утриманням онука.

Представник третьої особи, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, зареєстрованому 17 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного тану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління Київської області, актовий запис № 33 (а.с.14).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2012 року (а.с.15) шлюб між ними був розірваний. Рішення набрало законної сили 22 червня 2012 року.

Із копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 09 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, вбачається, що батьками неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.11).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).

Як вбачається із копії наказу Служби у справах дітей на сім`ї Переяславської міської ради № 76-о від 29 квітня 2024 року (а.с.22), малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було тимчасово влаштовано в сім`ю родичів/знайомих ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки Виконавчого комітету Переяславської міської ради № 429 від 19 лютого 2024 року (а.с.30) до складу сім`ї ОСОБА_8 входить дружина - ОСОБА_3 , 1964 року народження, онук - ОСОБА_1 , 2010 року народження.

Згідно акту обстеження умов проживання від 22 березня 2024 року (а.с.18-20) малолітній ОСОБА_10 проживає разом із бабусею ОСОБА_3 та дідусем ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 . Для дитини створені всі необхідні умови для належного проживання та навчання. В сім`ї панує взаємоповага, доброзичливість, взаєморозуміння та взаємодопомога.

Відповідно до довідки № 721 від 20 лютого 2024 року ОСОБА_1 є учнем Переяславської гімназії № 5 (а.с.27).

Відповідно до довідки Переяславської гімназії № 5 № 8 від 01 березня 2024 року (а.с.26). ОСОБА_1 проживає із бабусею ОСОБА_3 та перебуває на її повному утриманні. Батько ОСОБА_2 за час навчання жодного разу школу не відвідував, його навчанням не цікавився, участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надавав.

Відповідно до акту обстеження умов проживання № 51 від 01 квітня 2024 року (а.с.23) ОСОБА_2 проживає разом із матір`ю ОСОБА_11 у трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 займає одну кімнату, де є всі необхідні умови для проживання.

Із пояснень ОСОБА_2 від 01 квітня 2024 року вбачається, що він тривалий з родиною не проживає, участі у вихованні та утриманні сина ОСОБА_6 не приймає(а.с.28) .

Із заяви ОСОБА_2 від 05 квітня 2024 року, адресованої на ім`я міського голови ОСОБА_4 , вбачається, що він погоджується з позбавленням його батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13 травня 2024 року (а.с.25) ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні із 16 грудня 2023 року та отримує пенсію в разі втрати годувальника, призначену після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).

З висновку органу опіки та піклування Переяславської міської ради вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-13).

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Сімейного кодексу України стосовно виконання батьками обов`язку щодо виховання, утримання та піклування про своїх неповнолітніх дітей, підстав позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

ЄСПЛ у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Верховним Судом у постанові від 24 квітня 2019 у справі № 300/908/17 зазначено, що права батьків щодо дитини є похідними від прав дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, перш за все повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а тільки потім - права батьків.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 641/2867/17-ц, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач участі у вихованні, матеріальному утриманні дитини не приймав, життям та навчанням сина не цікавився, ніяких дій по збереженню своїх батьківських прав відносно неповнолітнього сина не вживає, що дає підстави суду стверджувати, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дитини, самоусунувся від їх виконання, тому може бути позбавлений батьківських прав відносно доньки.

За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав і про необхідність їх задоволення як таких, що сприяють якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, представник позивача просить стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття та просить допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до статей 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 182 СК України визначені обставини, які суд враховує при визначенні розміру аліментів, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи матеріальне становище дитини, працездатність відповідача, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в повному обсязі, оскільки вони відповідають вимогам чинного законодавства.

В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 166, 180, 182, 183, 184 СК України , керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 211, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Виконавчого комітету Переяславської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Бориспіль Київської області, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , на користь установи або фізичної особи, на утримання якої перебуватиме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 28 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В частині стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Після набрання рішення законної сили направити його копію державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Виконавчий комітет Переяславської міської ради; адреса місцезнаходження: Київська область, м.Переяслав, вул.Богдана Хмельницького, 27/25; ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований по АДРЕСА_2 ;

третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; проживаюча та зареєстрована по АДРЕСА_1 ;

третя особа - Головне управління Пенсійного фонду у Київській області; юридична адреса: Київська область, м.Фастів, вул.Саєнка Андрія,10; адреса для листування: Київська область, Бучанський район, смт.Макарів, вул.Варшавська, 3Б; .

Суддя: Я. І. Керекеза