Справа № 692/789/24
Провадження № 2-н/692/17/24
У Х В А Л А
10 липня 2024 року с-ще Драбів
Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором з ОСОБА_1 ,
Заявник ПрАТ ««ВФ Україна» в особі представника Ящук Вікторії Миколаївни 09.07.2024р. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором з ОСОБА_1 .
Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.
Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.
Згідно п.2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Відповідно до ч.4 ст.163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.
Разом з тим заявник, подаючи заяву про видачу судового наказу через підсистему «Електронний суд», не зазначив відомості про наявність у боржника відомості про наявність або відсутність електронного кабінету та про зареєстровану офіційну електронну адресу. Докази на підтвердження цих обставин до заяви також не додано.
Суд звертає увагу, що нормами ЦПК України не передбачено порядок подання через підсистему «Електронний суд» заяви про видачу судового наказу до боржника, який не має зареєстрованої офіційної електронної адреси, тому у даному випадку суд застосовує положення ЦПК України щодо подання до суду в електронній формі позовної заяви та документів, що додаються до неї.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Проте до матеріалів заяви не додано доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 167 ЦПК України,
Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором з ОСОБА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.О. Левченко