Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2024 Справа №607/11883/24 Провадження №2/607/2679/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

представника позивача прокурора Левицького Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом заступника керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради (далі - КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2023 у справі № 607/762/23 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілими. Кримінальне провадження №0000182 від 19.10.2022 закрито у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вказаною ухвалою суду встановлено, що 18.10.2022 близько 18 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet» моделі «Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , рухався без пасажирів та вантажу по другорядній дорозі, що в с.Почапинці Тернопільського району Тернопільської області. Водій ОСОБА_1 , порушуючи вимоги пунктів 2.3 «б», «д» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), під час руху не був достатньо уважним, не стежив належно за дорожнього обстановкою, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб, своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Так, водій ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі марки «Chevrolet» моделі «Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , другорядною дорогою, наближаючись до нерегульованого перехрестя із головною дорогою «Стрий Тернопіль Кропивницький - Знам`янка» в межах с. Почапинці Тернопільського району Тернопільської області (138 км. + 900 м.), діючи необережно, із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не виконав вимоги знаку 2.2 (в частині значення терміну «Проїзд без зупинки заборонено») ПДР та, порушуючи вимоги пунктів 16.3 та 16.11 ПДР, в`їжджаючи на головну дорогу «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» в межах с.Почапинці Тернопільського району Тернопільської області (138 км. + 900 м.), не надав дорогу автомобілю марки «ВАЗ» моделі «21093», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , який рухався головною дорогою у напрямку до м. Бережани зі сторони м. Тернопіль. Водій ОСОБА_3 , виїхавши із порушенням вказаних вимог ПДР на головну дорогу «Стрий - Тернопіль Кропивницький Знам`янка» в межах с. Почапинці Тернопільського району Тернопільської області (138 км + 900 м.), створив аварійну ситуацію для інших учасників дорожнього руху, зокрема для водія автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21093», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок указаної дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження отримав водій автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21093», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у вигляді закритого перелому передньої стінки зовнішнього слухового проходу лівої скроневої кістки (зовнішньої пластинки); закриті переломи кісток лицевого черепа - задньої та латеральної (зовнішньої) стінок лівої верхньощелепної пазухи однойменної кістки з накопиченням крові в її порожнині, багатовідламковий перелом центральної частини тіла нижньої щелепи; закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.2.3 (б, д); вимогу знаку 2.2 (в частині значення терміну «Проїзд без зупинки заборонено»), пунктів 16.3, 16.11, ПДР перебувають у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Як вбачається з листів КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради від 30.12.2022 № 01-3/2865 та від 22.03.2023 № 01-3/616 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічної стоматології вказаного медичного закладу з 18.10.2022 по 27.10.2022 (9 ліжко-днів). Вартість витрат на лікування ОСОБА_2 становить 12 035,00 грн, з них: 11 090,00 грн кошти Державного бюджету України, які поступили на рахунок лікувального закладу від НСЗУ згідно договору № 0609-Е122-Р000 від 15.02.2022 «Про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій» та 945,00 грн кошти обласного бюджету.

На день пред`явлення вказаного позову витрати, понесені закладом охорони здоров`я за рахунок коштів Державного бюджету України на лікування потерпілого ОСОБА_2 , відповідачем ОСОБА_1 не відшкодовані.

Після набрання чинності ухвалою Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/762/23, уповноваженим органом, а саме Національною службою здоров`я України, не було здійснено жодних дій для захисту та відновлення порушених інтересів держави, щодо стягнення затрачених коштів на лікування потерпілого від злочину, що створює навантаження на відповідні бюджети та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам в цілому.

З огляду на зазначене, заступник керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону просить суд стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти в сумі 11 090,00 грн, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в лікувальному закладі, які перерахувати в дохід державного бюджету.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2024 відкрито провадження у справі та постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Левицький Р.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечив з приводу стягнення з відповідача 50% судового збору та повернення інших 50% із державного бюджету.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак 20.06.2024, тобто до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позову, у якій зазначив, що повністю визнає заявлені вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Крім того, просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку про доцільність задоволення вимог, виходячи з наступного.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2023 у справі № 607/762/23 встановлено, що 18.10.2022 близько 18 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet» моделі «Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , рухався без пасажирів та вантажу по другорядній дорозі, що в с.Почапинці Тернопільського району Тернопільської області. Водій ОСОБА_1 , порушуючи вимоги пунктів 2.3 «б», «д» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), під час руху не був достатньо уважним, не стежив належно за дорожнього обстановкою, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб, своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Так, водій ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі марки «Chevrolet» моделі «Captiva», номерний знак НОМЕР_1 , другорядною дорогою, наближаючись до нерегульованого перехрестя із головною дорогою «Стрий Тернопіль Кропивницький - Знам`янка» в межах с.Почапинці Тернопільського району Тернопільської області (138 км. + 900 м.), діючи необережно, із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не виконав вимоги знаку 2.2 (в частині значення терміну «Проїзд без зупинки заборонено») ПДР та, порушуючи вимоги пунктів 16.3 та 16.11 ПДР, в`їжджаючи на головну дорогу «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» в межах с. Почапинці Тернопільського району Тернопільської області (138 км. + 900 м.), не надав дорогу автомобілю марки «ВАЗ» моделі «21093», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , який рухався головною дорогою у напрямку до м. Бережани зі сторони м. Тернопіль. Водій ОСОБА_3 , виїхавши із порушенням вказаних вимог ПДР на головну дорогу «Стрий - Тернопіль Кропивницький Знам`янка» в межах с. Почапинці Тернопільського району Тернопільської області (138 км + 900 м.), створив аварійну ситуацію для інших учасників дорожнього руху, зокрема для водія автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21093», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок указаної дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження з поміж інших отримав водій автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21093», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у вигляді закритого перелому передньої стінки зовнішнього слухового проходу лівої скроневої кістки (зовнішньої пластинки); закриті переломи кісток лицевого черепа - задньої та латеральної (зовнішньої) стінок лівої верхньощелепної пазухи однойменної кістки з накопиченням крові в її порожнині, багатовідламковий перелом центральної частини тіла нижньої щелепи; закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.2.3 (б, д); вимогу знаку 2.2 (в частині значення терміну «Проїзд без зупинки заборонено»), пунктів 16.3, 16.11, ПДР перебувають у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Вказаною ухвалою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі статті 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілими, а кримінальне провадження №0000182, дані про яке 19.10.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Дана ухвала суду набрала законної сили 10.02.2023.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно відповіді КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР № 013/2865 від 30.12.2022, КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР повідомила, що хворий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічної стоматології з 18.10.2022 по 27.10.2022 ( 9 ліжко-днів).

Вартість затрат на лікування та перебування становить 12 035,00 грн, з яких: 11 090,00 грн (9 л/д*1166,00 грн = 10494,00 грн) та 596,00 грн медикаменти кошти державного бюджету; 945,00 ( 9 л/д*105,00 грн = 945,00 грн) кошти обласного бюджету згідно Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993.

Відповідно до листа КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР № 01-3/616 від 22.03.2023, згідно статуту КНП, його засновником є Тернопільська обласна рада. На лікування ОСОБА_2 витрачено кошти у сумі 12 035,00 грн, з яких: 11 090,00 грн (9 л/д*1166,00 грн = 10494,00 грн + 596,00 грн вартість медикаментів) кошти НСЗУ, які поступили на рахунок КНП згідно договору № 0609-Е122-Р000 від 15.02.2022 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного з НСЗУ; 945,00 грн (9 л/д*105,00 грн = 945,00 грн) - кошти обласного бюджету, розрахунок яких зроблено відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено, зокрема, Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з п. 76 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому поняття «компетентний орган у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (п. 27 зазначеної постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Основи законодавства про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері (ч. 3 ст. 18 ЗУ «Основи законодавства про охорону здоров`я»).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних інших медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.

Тобто, послуги КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ, як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086.

НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми.

У даній справі, звертаючись до суду з даним позовом відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», частини четвертої статті 56 ЦПК України, прокурор обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому полягає порушення інтересів держави, та визначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як зазначив прокурор, впродовж тривалого часу НСЗУ, з моменту завершення лікування потерпілого не вживались заходи щодо стягнення в установленому порядку витрат понесених на лікування останнього, чим порушуються інтереси держави внаслідок ненадходження таких коштів до державного бюджету, що є підставою для представництва прокурором цих інтересів у суді.

У постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що сам факт незвернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (пункт 6.43).

Так, на запити керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону № 30.56/02-200ВИХ-23 від 26.04.2023, № 30.56/02-75ВИХ-24 від 08.01.2024, НСЗУ повідомило, що між НСЗУ та КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР у 2022 році було укладено договори: № 0609-E122-P000 від 10.02.2022 строком дії з 01.01.2022 до 31.12.2022 щодо надання вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги. Запланована вартість медичних послуг - 316 885 690,66 грн, здійснено оплати в сумі 315 413 399,06 грн; № 2928-E722-P000 від 12.07.2022 строком дії з 01.05.2022 до 31.12.2022 за пакетом «Забезпечення кадрового потенціалу системи охорони здоров`я, шляхом організації надання медичної допомоги із залученням лікарів інтернів. Запланована вартість медичних послуг 1 794 742,00 грн, здійснено оплати в сумі 1 794 742,00 грн. Разом з тим, відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101 НСЗУ не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень та готова до співпраці в межах повноважень, що вбачається із відповідей № 618-23 від 07.06.2023 та № 272/24 від 23.01.2024.

Крім цього, 16.05.2024 Тернопільська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону звернулася із листом № 30.56/02-1098ВИХ-24 до Національної служби здоров`я України, у якому повідомила, що про намір звернутися до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в лікувальному закладі КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР.

Наведені обставини, дають право Тернопільській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Питання відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, врегульовано ст. 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993.

Особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину (ст. 1206 ЦК України).

За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями.

Таким чином, законодавець відмежовує поняття витрат на лікування потерпілого від злочину та інституту шкоди, відповідальність за заподіяння якої не завжди покладається на винну особу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993.

Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» постановлено звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Пунктом 3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Згідно вказаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 02.02.2023 у справі № 607/762/23 встановлено, що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.2.3 (б, д); вимогу знаку 2.2 (в частині значення терміну «Проїзд без зупинки заборонено»), пунктів 16.3, 16.11, ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічної стоматології КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР з 18.10.2022 по 27.10.2022, що підтверджується довідкою КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» № 01-3/2865 від 30.12.2022.

Вартість лікування, відповідно до довідок наданих лікувальним закладом становить 12 035,00 грн, зокрема: кошти державного бюджету 11 090,00 грн, з яких: 9 ліжко-днів х 1166 10494,00 грн; медикаменти 596 грн; кошти обласного бюджету - 945,00 грн (9 ліжко-днів х 105,00 грн = 945,00 грн).

Відтак, враховуючи, що внаслідок винних дій ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР та відповідно, закладом охорони здоров`я понесено витрати на лікування потерпілого ОСОБА_2 у сумі 11 090,00 грн, при цьому вказані витрати не відшкодовані, що свідчить про порушення інтересів держави, за захистом яких до суду звернувся заступник керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, а тому, суд вважає, що дані кошти, підлягають до стягнення із ОСОБА_1 в користь держави в особі Національної служби здоров`я України, які слід зарахувати до державного бюджету.

На підставі вищевикладеного, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд прийшов до висновку, що позов заступника керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги те, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2 422,40 грн, через систему дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства Казначейство» що підтверджується платіжною інструкцією №741 (внутрішній номер 350033495) від 05.06.2024 та те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 1211,20 грн, а інші 50 відсотків судового збору у сумі 1211,20 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

При цьому суд звертає увагу, що під час виготовлення вступної та резолютивної частини судового рішення судом допущено арифметичну помилку у резолютивній частині рішення, зокрема щодо суми судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, зокрема помилково зазначено 1514,00 грн, замість правильного 1211,20 грн.

З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність внесення змін до третього та четвертого абзаців резолютивної частини рішення, зазначивши правильно:

1. «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (, р/р: UA0082783) 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору».

2. «Повернути з державного бюджету України Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону (, р/р: UA0082783), 50 % сплаченого судового збору через систему дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства Казначейство» відповідно до платіжної інструкції №741 (внутрішній номер 350033495) від 05.06.2024, у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.».

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 244, 263, 268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов заступника керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в лікувальному закладі КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради в сумі 11090 (одинадцять тисяч дев`яносто) гривень 00 копійок, в дохід державного бюджету за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), р/р: UA0026011.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (, р/р: UA0082783) 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Повернути з державного бюджету України Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону (, р/р: UA0082783), 50 % сплаченого судового збору через систему дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства Казначейство» відповідно до платіжної інструкції №741 (внутрішній номер 350033495) від 05.06.2024, у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15.07.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Заступник керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, код ЄДРПОУ: , адреса місцезнаходження: проспект Злуки, 47, м. Тернопіль, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, , адреса місцезнаходження: просп. С. Бандери, 19, м. Київ, 04073.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, , адреса місцезнаходження вул. Клінічна, 1 м. Тернопіль, 46002.

Головуючий суддяН. Р. Кунець