Справа № 698/360/24
Провадження № 2/698/178/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 липня 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Гончар Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Таскомбанк» через свого представника ОСОБА_2 звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № від 15.09.2020 року у розмірі 51904,91 грн., з яких 39875,30 грн. заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена), 5 грн. 43 коп. заборгованість за процентами (в т.ч. простроченими), 12024,18 грн. заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. простроченими), а також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.09.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачкою укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого відповідачці надано грошові кошти у розмірі 44533,55 грн. строком на 48 місяців під 0,01 річних процентів від суми боргу за договором та 1,50 щомісячних процентів від суми кредиту.

17.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» був укладений Договір відступлення права вимоги № 171221, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право грошової вимоги до позичальниці за договором № від 15.09.2020 року.

Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 15.04.2024 року в сумі 51904,91 грн., з яких 39875,30 грн. заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена), 5 грн. 43 коп. заборгованість за річними процентами (в т.ч. простроченими), 12024,18 грн. заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. простроченими), яку позивач просить стягнути з відповідачки. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь 3028,00 грн. судового збору.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06.05.2024 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чином. Відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до приписів ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідност. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно приписів ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторонни домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що 15.09.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано грошові кошти у розмірі 44533,55 грн., які ОСОБА_1 доручила ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виплатити/сплатити, за наступними реквізитами: ТОВ «ФК «ЦФР» рахунок НОМЕР_1 у АТ «Таскомбанк» з призначенням погашення поточної заборгованості за її діючим кредитним договором № від 22/04/2020 в розмірі 41218,71 грн.; ПАТ «Страхова компанія «ТАС» рахунок НОМЕР_2 у АТ «Таскомбанк» з призначенням оплата страхового платежу за договором страхування № -ЛО від 15/09/2020 в розмірі 800,00грн.; ТОВ «ЦФР» рахунок НОМЕР_3 у АТ «Таскомбанк» з призначенням оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU, від 15/09/2020 в розмірі 200,00 грн.; ПАТ «Страхова компанія «ТАС» рахунок НОМЕР_2 у АТ «Таскомбанк» з призначенням оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 15/09/2020 р. в розмірі 2314,84 грн.. Строк кредиту становить 48 місяці, що починається з 15.09.2020 року (дата надання кредиту). Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 4946030, який є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4946030 сума/ліміт кредиту становить 44533,55 грн., строк кредитування 48 місяців, процентна ставка: щомісячні проценти 1,50 від суми кредиту, загальна 0,01 від суми боргу за договором. Загальні витрати за кредитом 32074,52 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом становить 76608,07 грн., реальна річна процентна ставка 31,60% річних. Також вбачається, що паспорт кредиту підписаний ОСОБА_1

17.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» був укладений Договір факторингу № 171221, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право грошової вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення права вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі права вимоги, який формується згідно додатку № 1 та є невідємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 року ОСОБА_1 за кредитним договором № від 15.09.2020 року має заборгованість в розмірі - 44533,55 грн. сума кредиту, 33548,05 грн. залишок заборгованості за тілом, 0,25 грн. залишок заборгованості за відсотками, 512,14 грн. залишок заборгованості за щомісячними відсотками, 6327,25 грн. сума простроченої заборгованості за тілом, 1,67 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками, 3340,05 грн. сума простроченої заборгованості за щомісячними відсотками. Загальна сума боргу - 43729,41 грн..

Згідно повідомлення вимоги від 25.05.2023 року № 148536/70.2.1 АТ «Таскомбанк» повідомило ОСОБА_1 , що її заборгованість за кредитним договором № від 15.09.2020 року станом на 25.05.2023 року становить: 39875,30 грн. заборгованість за основним боргом (в т.ч. прострочена), 5,43 грн. заборгованість за річними процентами (в т.ч. прострочена), 12024,18 грн. заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена).

Відповідно до наданого АТ «Таскомбанк» розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 15.09.2020 року станом на 15.04.2024 року ОСОБА_1 має загальну заборгованість у розмірі 51904,91 грн., з яких: заборгованість за тілом кредитом 39875,30 грн.; заборгованість по річним процентам 5,43 грн.; заборгованість по щомісячним процентам 12024,18 грн..

Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачкою не надано.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір № від 15.09.2020 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Розрахунок заборгованості проведений з дотриманням узгоджених сторонами вищевказаних істотних умов договору, а відповідачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин, а також розрахунку заборгованості.

Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У приписах ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачкою належними доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «Таскомбанк» засновані на законі та умовах укладеного договору, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості за кредитним договором № від 15.09.2020 року у розмірі 51904,91 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту (в т.ч. простроченої) 39875,30 грн., заборгованості за річними процентами (в т.ч. простроченими) 5 грн. 43 коп., заборгованості за щомісячними процентами (в т.ч. простроченими) 12024,18 грн..

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 166, 256, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 252-259, 261, 525, 526, 549, 599, 610, 611, 626, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за кредитним договором № від 15.09.2020 року у розмірі 51904 (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот чотири) грн. 91 (дев`яносто одна) коп..

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 09806443) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім ) грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко