Справа №753/2197/24
Провадження №2-з/760/225/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

02 липня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити виконавчі дії за виконавчим провадженням НОМЕР_1 до винесення рішення по справі №753/2197/24.

В обґрунтування необхідності застосування забезпечення позову позивач зазначає, що у провадженні судді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за його позовом до ТОВ «Росвен Інвест Україна» про визнання виконавчого напису №708 від 29 вересня 202,0 року таки, що не підлягає виконанню. За оскаржуваним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1. А тому виникла необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з виконання виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується в судовому порядку, оскільки проведення стягнення за вказаним виконавчим написом істотно ускладнить поновлення його порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02 липня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Р.І., в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №708 від 29 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в сумі 38369,68 грн за кредитним договором від 05 грудня 2013 року, укладеного з АТ «Сбербанк».

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року позовну заяву направлено до Ірпінського міського суду за підсудністю.

Відповідно до ухвали судді Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2024 року цивільну справу передано на розгляду до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю.

20 травня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

02 липня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити виконавчі дії за виконавчим провадженням НОМЕР_1 до винесення рішення по справі №753/2197/24.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно положень п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником та забороною вчиняти дії.

Проте позивач просить зупинити виконавчі дії за виконавчим провадженням НОМЕР_1 до винесення рішення по справі №753/2197/24.

Згідно п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Разом з тим, ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений вичерпний перелік обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчих дій.

Зупинення виконавчого провадження - це повноваження державного (приватного) виконавця, яке може бути оскаржене до суду. Тобто законодавством чітко визначено обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме питання про зупинення виконавчого провадження вирішується виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Суд першої інстанції при розгляді справ по суті діє в межах цивільного процесуального законодавства України, його повноваження визначені ЦПК України.

За Законом України «Про виконавче провадження» процедура зупинення виконавчого провадження - це повноваження державного виконавця, яке може бути оскаржене до суду за правилами ЦПК України.

А тому вимога про зупинення виконавчих дій задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» зупинення вчинення виконавчих дій належить до компетенції виконавця або відповідної посадової особи державної виконавчої служби. При цьому зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа і є підставою для зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій.

Враховуючи зазначене суд прийшов до висновку, що оскільки захід забезпечення позову про який просить представник позивача не передбачений ст.150 ЦПК України, останній не може бути вжитий судом для забезпечення позову.

Керуючись статтями 13, 149 - 154, 157 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова