Справа № 991/9734/23
Провадження 6/991/2/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі:

головуючої судді Широкої К. Ю., суддів Олійник О. В., Саландяк О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Севрюк К. А.,

прокурора Ткача І.М. ,

заявника ОСОБА_2 ,

представника заявника Вяльченка Д.І. ,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про розстрочення виконання судового рішення у справі № 991/9734/23 за позовом Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора до ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та стягнення їх в дохід держави,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вищого антикорупційного суду перебувала справа № 991/9734/23 за позовом Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора до ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та стягнення їх в дохід держави.

Рішенням Вищого антикорупційного суду від 25 січня 2024 року позовну заяву держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора до ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави задоволено.

Визнано необґрунтованими активи вартістю 2 830 000 (два мільйони вісімсот тридцять тисяч) грн, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,5 кв. м, вартістю 2 446 000 (два мільйони чотириста сорок шість тисяч) гривень; машино-місце, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 23,3 кв. м, вартістю 232 000 (двісті тридцять дві тисячі) гривень; машино-місце, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 15,2 кв. м, вартістю 152 000 (сто п`ятдесят дві тисячі) гривень.

Звернуто стягнення в дохід держави на належні ОСОБА_2 необґрунтовані активи вартістю 2 830 000 (два мільйони вісімсот тридцять тисяч) грн, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,5 кв. м, в межах суми 2 446 000 (два мільйони чотириста сорок шість тисяч) гривень; машино-місце, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 23,3 кв. м., в межах суми 232 000 (двісті тридцять дві тисячі) гривень; машино-місце, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 15,2 кв. м., в межах суми 152 000 (сто п`ятдесят дві тисячі) гривень.

Постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05 червня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та прокурорки задоволено частково. Рішення Вищого антикорупційного суду від 25 січня 2024 року змінено.

Позовну заяву держави Україна в особі прокурорки Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави задоволено частково.

Визнано необґрунтованими активами та стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в дохід держави Україна: 1) грошові кошти в сумі 2 446 000 (два мільйони чотириста сорок шість тисяч) гривень; 2) машино-місце, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 23,3 кв. м; 3) машино-місце, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 15,2 кв. м.

В іншій частині в задоволенні апеляційних скарг та позовної заяви відмовлено, а рішення Вищого антикорупційного суду від 25 січня 2024 року залишено без змін.

17 червня 2024 року до Вищого антикорупційного суду за вх. № 23192/24-Вх надійшла заява ОСОБА_2 про розстрочення виконання судового рішення, відповідно до якої заявник просить суд:

1.Розстрочити ОСОБА_2 виконання судового рішення (постанови Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05 червня 2024 року) в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави грошових коштів в сумі 2 446 000,00 грн строком на 10 (десять) місяців.

2.Надати ОСОБА_2 можливість здійснити добровільне виконання вищевказаного судового рішення шляхом сплати коштів на користь держави за наступним графіком: до 07.07.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.08.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.09.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.10.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.11.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.12.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.01.2025 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.02.2025 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.03.2025 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.04.2025 (включно) - 244 600,00 грн.

3.Зобов`язати Державу Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора повідомити платіжні реквізити для сплати вищевказаних коштів на користь Держави.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17 червня 2024 року заяву про розстрочення виконання судового рішення передано на розгляд колегії суддів у складі: головуюча суддя Широка К. Ю., суддів Олійник О. В., Саландяк О. Я.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилається на наявність обставин, що істотно ускладнюють миттєве (внесення всієї суми коштів за один раз) виконання судового рішення в частині стягнення з нього 2 446 000,00 грн, зазначаючи, що вказана сума є достатньо великою сумою коштів і наразі заявник не має такого обсягу накопичених грошей. Заявник зазначає, що відомості про його матеріальний стан наявні в судовій справі та у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, яка була подана після звільнення з митних органів (т. 5 а.с. 130). Крім цього, надає копії документів, які підтверджують стан здоров`я та необхідність проведення операцій, а саме: пенсійне посвідчення серія НОМЕР_2 (т. 5 а.с. 141), довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 158613 про встановлення ІІ групи інвалідності (т. 5 а.с. 139), виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3003-24 Державної установи Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова від 22 травня 2024 року (т. 5 а.с. 140), консультативний висновок експерта від 07 червня 2024 року (т. 5 а.с. 140 на звороті).

Також заявник вказує, що розірвання шлюбу з дружиною, яке відбулось у січні 2024 року, та незавершений на цей час процес поділу спільного майна, частину якого ОСОБА_2 планує використати для виконання судового рішення, суттєво ускладнить миттєве виконання рішення суду. На підтвердження вказаного додав рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2024 року у справі № 522/18706/23 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (т. 5 а.с. 137).

Для виконання обов`язків по сплаті коштів перед державою заявник планує: використати частину спільного сумісного майна з колишньою дружиною, запозичити частину коштів у фізичних осіб у родичів (донька, її чоловік та свекор, які є громадянами Німеччини та проживають у Німеччині) та/або друзів, продати автомобіль та/або будинок матері. При цьому, як вказав ОСОБА_2 , банківські установи видають кредитні кошти виключно для цільового використання під конкретні потреби (придбання нерухомості, автомобілів, іншого майна), видавати кредитні коштів для виконання рішення суду банківські установи відмовляються.

Поряд з цим заявник зазначає, що отримання відповідної суми коштів для сплати її державі об`єктивно потребує певного часу для узгодження питання про поділ спільного сумісного майна, проведення переговорів із потенційними позичальниками, оформлення позики (з можливим наданням позики частинами), перерахування коштів через банк, продажу автомобіля та/або будинку моєї матері.

До того ж ОСОБА_2 просить врахувати, що при вирішенні питання про можливість розстрочення виконання судового рішення, інтереси держави є повністю забезпечені шляхом арешту належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої є вищою, ніж обсяг боргових зобов`язань перед державою.

04 липня 2024 року на електронну пошту Вищого антикорупційного суду надійшла заява ОСОБА_2 в доповнення до заяви про розстрочення виконання судового рішення, в якій заявник повідомив про добровільне часткове виконання рішення суду, а саме те, що ним було сплачено перший платіж відповідно до запропонованого графіку в сумі 244 000,00 грн (02 липня 2024 року) та 600,00 грн (03 липня 2024 року), тобто, всього 244 600,00 грн. До заяви долучено копію банківської квитанції від 02 липня 2024 року про сплату 244 000,00 грн та платіжної інструкції від 03 липня 2024 року про сплату 600,00 грн (т. 5 а.с. 167).

Виклад позицій учасників справи, висловлених в судовому засіданні

В судовому засіданні представник заявника адвокат Вяльченко Д.І. просив задовольнити заяву про розстрочення виконання судового рішення з доводів, викладених в останній. Просив звернути увагу на стан здоров`я заявника, який підтверджується долученими довідками, а також наявність обставин, що суттєво ускладнюють виконання рішення, а саме відсутність фінансової можливості одразу сплатити повну суму коштів та необхідність часу для реалізації майна, акумулювання коштів та поступової виплати заборгованості. Також представник заявника вказав, що відкриття виконавчого провадження та примусове стягнення коштів призведе до додаткового фінансового тягаря на ОСОБА_2 у вигляді 10 відсотків виконавчого збору, які повинен буде сплатити заявник.

ОСОБА_2 просив задовольнити заяву про розстрочення виконання судового рішення, підтримавши доводи адвоката, запевняв про дотримання графіку сплат заборгованості у разі задоволення поданої заяви. Заявник наполягав на необхідності часу для добровільного розподілу майна з дружиною після розлучення, його реалізації, а також отримання позики від сім`ї доньки. Також вказав, що накладення арештів на банківські рахунки унеможливить переказ коштів від доньки, оскільки вона проживає за кордоном.

Прокурор Ткач І.М. заперечив проти задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення та вказав, що окрім довідок про стан здоров`я, заявником не надано інших документів, які б підтвердили необхідність конкретних сум для оплати лікування ОСОБА_2 , не вказано жодних інших обставин, які були б об`єктивно непереборними, оскільки як перерахувати кошти, так і реалізувати майно можливо без відкриття банківського рахунку. Також прокурор посилався на встановлені в ході судового розгляду обставини, на які тоді посилався ОСОБА_2 , зокрема, на наявність додаткового доходу та близьких стосунків з особою, яка вже надавала йому позику.

Мотиви та висновки суду

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов`язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

При вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналогічне положення міститься у Законі України «Про виконавче провадження», відповідно до якого, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Перелік обставин, що утруднює виконання судового рішення, наведений у цій статті, не є вичерпним, тому суд у кожному конкретному випадку повинен визначити, чи є обставини, на які посилається боржник, такими.

Суд зазначає, що розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Водночас розстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості є незмінною. Таким чином, розстрочення виконання судового рішення не змінює зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, ОСОБА_2 просить суд врахувати, що він є пенсіонером, має встановлену 2 групу інвалідності, а також потребує лікування, що підтверджується такими документами: пенсійним посвідченням серія НОМЕР_2 , довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 158613 про встановлення ІІ групи інвалідності, випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3003-24 Державної установи Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова від 22 травня 2024 року, консультативним висновком експерта від 07 червня 2024 року.

Суд також враховує доводи заявника про те, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі наразі немає, оскільки для виконання обов`язків по сплаті коштів перед державою заявник планує використати частину спільного сумісного майна з колишньою дружиною, відповідно, йому необхідний час для узгодження питання про поділ спільного сумісного майна та його реалізацію з метою отримання коштів.

Так, згідно з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2024 року у справі № 522/18706/23 суд вирішив розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 06.08.1988 Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 96 (т. 5 а.с. 137). Вказаним судовим рішенням питання поділу майна не вирішувалось, як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_2 , його колишня дружина наразі проживає у Німеччині, однак у серпні 2024 року вона має повернутись для поділу майна за взаємною згодою та нотаріального засвідчення домовленості. Після цього, заявник вказав, що йому буде необхідний час для реалізації розподіленого майна, яке буде належати йому.

Крім іншого, як вказав заявник, частину коштів задля виконання судового рішення він планує отримати від доньки, яка проживає за кордоном, разом з тим, у випадку примусового виконання рішення та накладення арешту на банківські рахунки, переказ коштів ОСОБА_2 буде суттєво ускладнено.

Колегія суддів також враховує добровільне часткове виконання рішення суду ОСОБА_2 відповідно до запропонованого заявником графіку, а саме ним було сплачено перший платіж за графіком, вказаним у заяві, в сумі 244 000,00 грн 02 липня 2024 року та 600,00 грн 03 липня 2024 року, тобто, всього 244 600,00 грн, що підтверджується копіями банківської квитанції від 02 липня 2024 року про сплату 244 000,00 грн та платіжної інструкції від 03 липня 2024 року про сплату 600,00 грн (т. 5 а.с. 167).

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржника належно виконати рішення суду в розумні строки та сплатити заборгованість Державі шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд погоджується з доводами заявника про наявність підстав для розстрочення виконання постанови Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 06 червня 2024 року по справі № 991/9734/23 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави грошових коштів в сумі 2 446 000,00 грн.

Разом з тим, у поданій заяві про розстрочення виконання судового рішення ОСОБА_2 просив надати можливість здійснити добровільне виконання вищевказаного судового рішення шляхом сплати коштів на користь держави за наступним графіком: до 07.07.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.08.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.09.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.10.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.11.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.12.2024 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.01.2025 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.02.2025 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.03.2025 (включно) - 244 600,00 грн, до 07.04.2025 (включно) - 244 600,00 грн.

Колегія суддів, з врахуванням доводів заявника про необхідність часу для акумулювання коштів на сплату заборгованості (для узгодження питання про поділ майна, проведення переговорів із потенційними позичальниками, оформлення позики, перерахування коштів через банк тощо), вважає, що для врегулювання вказаних питань запропонований заявником графік та строк, що передбачає сплату коштів протягом 10 місяців, є необґрунтовано тривалим.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності доводи заявника та підстави, з посиланням на які останній звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав розстрочити ОСОБА_2 виконання постанови Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 06 червня 2024 року по справі № 991/9734/23 в частині стягнення на користь держави грошових коштів в сумі 2 446 000,00 грн терміном на 3 (три) місяці, що є достатнім за вказаних обставин та розумним строком, який відповідає наведеним вище приписам ЦПК України.

Оскільки заявником було сплачено частину від загальною суми, а саме 244 600,00 грн, що підтверджується копіями банківської квитанції від 02 липня 2024 року про сплату 244 000,00 грн та платіжної інструкції від 03 липня 2024 року про сплату 600,00 грн, то залишок заборгованості становить 2 201 400,00 грн. Враховуючи розстрочення виконання судового рішення строком на три місяці, кожен з платежів має становити 733 800, 00 грн (2 201 400,00 / 3).

Відтак, заява ОСОБА_2 про розстрочення виконання постанови Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 06 червня 2024 року по справі № 991/9734/23 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави грошових коштів в сумі 2 446 000,00 грн підлягає частковому задоволенню, а виконання вказаного судового рішення - розстроченню терміном на 3 (три) місяці з дня постановлення ухвали суду з врахуванням вже сплачених коштів (244 600, 00 грн) шляхом сплати щомісячного платежу за наступним графіком: до 07.08.2024 року - 733 800, 00 грн, до 07.09.2024 року - 733 800, 00 грн, до 07.10.2024 року - 733 800, 00 грн.

Керуючись статтею 259, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про розстрочення виконання постанови Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 06 червня 2024 року по справі № 991/9734/23 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави грошових коштів в сумі 2 446 000,00 грн строком на 10 (десять) місяців - задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виконання постанови Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 06 червня 2024 року по справі № 991/9734/23 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави грошових коштів в сумі 2 446 000,00 грн терміном на 3 (три) місяці з дня постановлення ухвали суду з врахуванням вже сплачених коштів (244 600, 00 грн) шляхом сплати щомісячного платежу за наступним графіком: до 07.08.2024 року - 733 800, 00 грн, до 07.09.2024 року - 733 800, 00 грн, до 07.10.2024 року - 733 800, 00 грн.

У задоволенні іншої частини заяви про розстрочення виконання постанови Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 06 червня 2024 року по справі № 991/9734/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 15.07.2024.

Головуюча суддя: Широка К.Ю.

Судді: Олійник О.В.

Саландяк О.Я.