Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7762/23 Головуючий у 1-й інст. Шульга О.М.
Категорія 68 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Трояновської Г.С.,

суддів: Коломієць О.С., Павицької Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 279/7762/23 за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Сектор опіки та піклування, усиновлення та соціального захисту дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2023 року, постановлену під головуванням судді Шульги О.М. в м.Коростені

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька ОСОБА_1 та стягнути аліменти з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2023 і до досягнення повноліття дитини.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2023 року позовну заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Сектор опіки та піклування, усиновлення та соціального захисту дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2023 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що вказана ухвала є неправомірною, оскільки судом не враховано, що на стадії підготовчого провадження особа має право подавати та витребовувати докази. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, що стосуються справи.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 23 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька ОСОБА_1 та стягнути аліменти ну утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2023 і до досягнення повноліття дитини

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 листопада 2023 року позовну заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з тим, що встановлено невідповідність заяви вимогам ст.175 ЦПК України. Зокрема, у позовній заяві не викладено обставин та не зазначено докази, які підтверджують незгоду відповідача на визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини; до матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України; позивачем не надано характеристики з місця роботи і місця проживання обох батьків ( надано лише на відповідача), а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2023 року позовну заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що 14.12.2023 року адвокат Чайковська Р.А. подала до суду заяву, в додатку до якої додала клопотання про витребування з сектору опіки та піклування, усиновлення та соціального захисту дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради письмового висновку, проте подана заява не є такою, що усуває недоліки, про які зазначалось в ухвалі від 29.11.2023 року.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені у статті 175 ЦПК України.

Так, згідно частини 1 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 185 ЦПК України).

Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

У цій справі спір стосується визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

14.12.2023 представник позивача подала до суду клопотання про витребування з сектору опіки та піклування, усиновлення та соціального захисту дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради письмового висновку

26.12.2023, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції вказав, що суд не може перебирати на себе права та обов`язки сторін, а також збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Разом з тим відповідно до змісту ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте, суд першої інстанції при постановленні ухвали не звернув уваги на наведені норми процесуального права.

Окрім того відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2024 (справа № 320/14843/23) неповнота, навіть очевидна з точки зору професійного судді, з якою позивач обґрунтував позовні вимоги, в тому числі й щодо правової підстави позову, а також ненадання доказів на підтвердження позовних вимог не можуть бути підставою для залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви позивачу в подальшому. Ці питання можуть вирішуватись на інших стадіях процесу.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод державою гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини при розгляді справ виходить із того, що, реалізуючи положення Конвенції необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду зазначеної справи, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавивши позивача права на справедливий судовий розгляд.

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала - до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді