Справа №538/1001/24
Провадження по справі №2/538/510/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа: Друга Лохвицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки по справі - ОСОБА_2 . Позивачка прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до Другої лохвицької державної нотаріальної контори. Дочка спадкодавця ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини. Інших спадкоємців після його смерті немає. Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався.

До складу спадкового майна входить 11/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вказує позивачка, на сьогоднішній день вона позбавлена можливості оформити право власності на 11/20 часток житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами за собою, як за спадкоємцем за законом, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Тому, посилаючись на вищевикладені обставини,позивачка була змушена звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але направила заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням поданих позивачем доказів.

Представник третьої особи Другої Лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки по справі - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10.03.2021 року серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Позивачка належним чином прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до Другої лохвицької державної нотаріальної контори 24.03.2021 року. Дочка спадкодавця ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, подавши заяву про відмову до Другої лохвицької державної нотаріальної контори. Спадкова справа заведена за № 22/2021. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає. Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався.

До складу спадкового майна входить 11/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав на праві власності ОСОБА_2 : 2/5 частки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Державним нотаріусом Лохвицької державної нотаріальної контори Байло В.Ф. 22.09.1984 року за реєстровим № 1830, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Право власності її було посвідчено Свідоцтвом про право особистої власності від 24.07.1978 року; 3/20 частки на підставі Рішення народного суду Лохвицького району Полтавської області від 26.04.1979 року, справа № 2-162/1979 рік.

Відповідно до Довідки, виданої КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" 28.03.2024 року № 562, станом на 29.12.2012 року право вланості на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_3 ) зареєстровано за наступними співвласниками: 1) ОСОБА_4 на 2/5 частки житлового будинку на підставі Свідоцтва про право власності від 21.11.1978 року; 2) ОСОБА_2 на 3/20 частки житлового будинку на підставі рішення народного суду Лохвицького району Полтавської області від 26.04.1979 року; 3) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 9/20 часток житлового будинку на підставі рішення народного суду Лохвицького району Полтавської області від 26.04.1979 року (а.с.20).

Інформація про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня.

Державний нотаріус Другої лохвицької державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 122/02-31 від 22.04.2024 року, оскільки за поданими документами встановлено розбіжності між заявленими спадкоємцем правами на спадщину та поданими нею документами, необхідними для оформлення спадщини, неможливо встановити склад спадкового майна та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/20 часток житлового будинку (а.с.8-9).

На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно.

У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що об`єкти збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації.

Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р., яка була чинною до 13.12.1995 р., реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) з 1979 року.

На виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

На запит суду, в.о. завідувача Другої лохвицької державної нотаріальної контори Бобир О.Ю., надала відповідь, що заведена спадкова справа № 22/2021 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . Від імені ОСОБА_2 заповіти не посвідчувалися. Спадщину прийняла дружина ОСОБА_1 , спадкоємець за законом, яка 24.03.2021 року подала заяву про прийняття спадщини. Його дочка ОСОБА_3 , спадкоємець за законом, 28.07.2021 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини до Другої лохвицької державної нотаріальної контори. Інших спадкоєміців немає (а.с.36).

Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачкою надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Керуючись ст. ст. 392, 1218, 1261, 1268, 1273, 1269, 1296 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 200, 206, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа: Друга Лохвицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), як спадкоємцем за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_2 , право власності на 11/20 часток житлового будинку (літ. А-1) загальною площею 93,4 м?, житловою площею 46,4 м?, з 11/20 частками господарських будівель та споруд: сарай (літ. Б), погріб (літ. б), сарай (літ. В), вбиральня (літ. Г), сарай (літ. Д), прибудова (літ. д), вбиральня (літ. Е), погріб (літ. Ж), огорожа (№ 1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.А. Бондарь