Єдиний унікальний номер справи 333/2460/20
Номер провадження 2/333/19/24
РІШЕННЯ

іменем України

01 липня 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання представника позивача адвоката представника відповідача Головненко О.М. адвокатаСтоматова Е.Г. ОСОБА_1 ОСОБА_2 Железняка В.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення грошових коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2020 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: - стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , суму боргу в розмірі 327 241,51 грн. за договором позики, укладеним 23 листопада 2016 р. за р. № 5961, що складається з: основної суми боргу в розмірі 249 750,00 грн., 3% річних в розмірі 22 346,71 грн., та індексу інфляції від прострочених сум в розмірі 55 144,80 грн. - в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: квартиру, загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, кожному по 1/2 частці, на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, що визначена у договорі іпотеки від 26.11.2016 року № 5962, в сумі 249 750 гривень.

В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 23.11.2016 між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено договір позики, за яким гр. ОСОБА_4 позичив у гр. ОСОБА_3 гроші в сумі 249 750,00 грн.

Зазначену вище суму ОСОБА_4 зобов?язувався повернути ОСОБА_3 до 23.11.2019 за наступним порядком розрахунків: 41 625,00 грн. до 23.05.2017, 41 625,00 грн. до 23.11.2017, 41 625,00 грн. до 23.05.2018, 41 625,00 грн. до 23.11.2018, 41 625,00 грн. до 23.05.2019 і 41 625,00 грн. до 23.11.2019. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Вартановою О.С. 23.11.2016 та зареєстрований у реєстрі за р. № 5961.

Пунктом 4 цього договору позики визначено, що у разі коли гр. ОСОБА_4 не поверне позичені ним гроші до зазначеного строку, гр. ОСОБА_3 вправі буде пред?явити цей договір до стягнення в порядку і в строки, передбачені чинним законодавством України.

Цією ж датою, між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з одного боку (іпотекодержатель), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (іпотекодавець - 1), і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (іпотекодавець - 2), з іншого боку (іпотекодавці), укладено договір іпотеки за р. N? 5962, яким забезпечено виконання зобов?язань ОСОБА_4 за договором позики від 23.10.2019 за р.№ 5961.

Відповідно до п. 1 цього договору предметом іпотеки є квартира, загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, кожному по 1/2 частці, на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. 09.10.2014 за p.N? 4793.

Згідно з п. 2 цього договору вартість предмета іпотеки за домовленістю сторін складає 249 750,00 грн.

Згідно з п. 13 цього договору у разі порушення іпотекодавцями обов?язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати від іпотекодавців дострокового виконання основного зобов?язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

З договору позики від 23.11.2016 вбачається, що строк дії договору закінчився 23.11.2019, однак позичені кошти ОСОБА_4 повернуті у встановлені строки договору не були.

Позивачем неодноразово (24.05.2017, 24.11.2017, 24.11.2017, 25.05.2018, 25.11.2018 і 25.05.2019) надсилались вимоги-претензії до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , з метою усунення порушень договору позики від 23.11.2016 (про погашення суми боргу за договором позики від 23.11.2016) разом із 3% річних від прострочених сум та індексу інфляції від прострочених сум. В останній раз ОСОБА_3 надіслано ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вимогу про усунення порушень договору. Однак, на теперішній час сума боргу за договором позики від 23.11.2016 в розмірі 249 750,00 грн, разом із 3% річних від прострочених сум в розмірі 22 346,71 грн, та індексу інфляції від прострочених сум в розмірі 22 346,71 грн, та індексу інфляції від прострочених сум в розмірі 55 144,80 грн ОСОБА_4 не погашена.

За таких обставин, позивач вважає, що в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 на мою користь необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: квартиру, загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, кожному по 1/2 частці, на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, що визначена у договорі іпотеки від 26.11.2016 р. N? 5962, в сумі 249 750,00 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 22 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

У передбачений термін позивач усунув зазначені недоліки та надала відповідні додатки.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 02 червня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 22 жовтня 2020 року було провадження по справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 333/432/19 (провадження № 2/333/1796/19) за позовом 333/6105/19 (провадження № 2/333/2612/19) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 24 жовтня 2023 року поновлено провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 24 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав та доводів зазначених у ньому.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Железняк В.К. заперечував, щодо задоволення позовних вимог, зазначив, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі. Зазначив, що доказів на підтвердження факту передання грошових коштів позивачем не надано. В договорі позики значено, що ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_3 грошові кошти, не зафіксовано, що ОСОБА_3 передала зазначені грошові кошти. Вважає, що договір позики є фіктивним, оскільки ОСОБА_4 підписав зазначений договір під впливом.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

23 листопада 2016 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено договір позики, за яким гр. ОСОБА_4 позичив у гр. ОСОБА_3 гроші в сумі 249 750,00 грн. ОСОБА_4 зобов?язувався повернути ОСОБА_3 до 23 листопада 2019 року за наступним порядком розрахунків: 41 625,00 грн. до 23.05.2017, 41 625,00 грн. до 23.11.2017, 41 625,00 грн. до 23.05.2018, 41 625,00 грн. до 23.11.2018, 41 625,00 грн. до 23.05.2019 і 41 625,00 грн. до 23.11.2019. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Вартановою О.С. 23.11.2016 та зареєстрований у реєстрі за р. № 5961. /а.с.19-20/

23 листопада 2016 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одного боку (іпотекодержатель), та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпотекодавець - 1), і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (іпотекодавець - 2), з іншого боку (іпотекодавці), укладено договір іпотеки за р. № 5962, яким забезпечено виконання зобов?язань ОСОБА_4 за договором позики від 23 жовтня 2019 року за р. № 5961.

Відповідно до п. 1 договору іпотеки, предметом іпотеки є квартира, загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, кожному по 1/2 частці, на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. 09.10.2014 за p.№ 4793. Погоджена сторонами вартість предмета іпотеки 249 750,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач всі зобов`язання, які були покладені на неї згідно істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав позику у розмірі, встановленому договором, однак ОСОБА_4 свої зобов`язання за договором не виконав.

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 05 червня 2023 року відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики.

Рішення набрало законної сили 19 вересня 2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтями 572, 575, 576, 589 ЦК України, 1, 3, 5, 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Застава (іпотека) має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодератель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно п.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_4 умов договору позики ОСОБА_3 набуває права задовольнити свої вимоги за договором позики шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному договором іпотеки.

Згідно положень п.16 договору іпотеки сторони в договорі іпотеки узгодили чотири способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; або позасудового врегулювання у відповідності до умов цього Договору та ЗУ «Про іпотеку»; або інших, передбачених законодавством України, підстав.

Відповідно до п. 20 договору іпотеки, У разі порушення умов цього договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцям письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов?язань, вимога про виконання порушеного зобов?язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишиться без задоволення, Іпотекодержатель має право розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно Закону України "Про іпотеку".

На виконання зазначеної вимоги, ОСОБА_3 надсилались вимоги-претензії до ОСОБА_4 , з метою усунення порушень договору позики від 23.11.2016 (про погашення суми боргу за договором позики від 23.11.2016) разом із 3% річних від прострочених сум та індексу інфляції від прострочених сум. Однак, на теперішній час сума боргу за договором позики від 23.11.2016 в розмірі 249 750,00 грн., разом із 3% річних від прострочених сум в розмірі 22346,71 грн., та індексу інфляції від прострочених сум в розмірі 55 144,80 грн.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Згідно ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Беручи до уваги наведене та те, що ОСОБА_3 належним чином не виконувала свої зобов`язання згідно договору позики від 23 листопада 2016 року, виконання якого забезпечено договором іпотеки, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову.

У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру позовних вимог, тобто у рівних частинах.

Враховуючи вищенаведене, ст. 525, 526, 527, 530, 549, 551, 599, 610, 612, 1048, 1049, 1050 та 1054, 1077 ЦК України, ст. 1, 3, 5, 7, 12, 33, 39-41 Закону України «Про іпотеку», та керуючись ст.4-5, 12-13, 133-141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення грошових коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , суму боргу в розмірі 327 241 гривень 51 копійку (триста двадцять сім тисяч двісті сорок одну гривню п`ятдесят одну копійку) за договором позики, укладеним 23 листопада 2016 р. за р. № 5961, що складається з: основної суми боргу в розмірі 249 750,00 грн., 3% річних в розмірі 22 346,71 грн., та індексу інфляції від прострочених сум в розмірі 55 144,80 грн..

У рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: квартиру, загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, кожному по 1/2 частці, на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, що визначена у договорі іпотеки від 26.11.2016 року № 5962, в сумі 249 750 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі по 2 884 гривні 96 копійок (дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок) з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 09 липня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов