Справа № 405/1963/24
Провадження №2-о/405/59/24
У Х В А Л А

29 березня 2024 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до Ленінського районного суду м.Кіровограда з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

При вивченні заяви та доданих до неї документів встановлено, що дана заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 ЦПК України.

Тим самим, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна відповідати загальним вимогам, які містяться в ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а також спеціальним, які передбачені ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 42 ЦПК України складом учасників у справах окремого провадження є заявники, інші заінтересовані особи. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч. 4 ст. 294 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Так, із змісту заяви та документів, доданих до неї, вбачається, що заява в інтересах заявника ОСОБА_2 подана до суду та підписана представником ОСОБА_1 , поряд з цим, у вступній частині заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якості заявників вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на підставі чого необхідно вказати дійсного заявника, місце проживання або останнє відоме зареєстроване місце проживання на території України, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, та, крім того, зазначити дійсного представника заявника.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з вимогами в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, в заяві не вказано заінтересовану (-их) особу (-іб).

В свою чергу, до заінтересованих осіб віднесені ті особи, які беруть участь у справі і мають у ній матеріально-правову або державну чи громадську заінтересованість. Для них характерна юридична заінтересованість у справі. Однак, аналіз ст. ст. 293, 294 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежено за змістом. Заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

При цьому, як роз`яснено в п. п. 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року, для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, передбачені ст.143 ЦПК, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення, - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Отже, аналізуючи висновки наведені в постанові Пленуму Верховного Суду України, заінтересовану особу слід визначати саме залежно від мети встановлення факту, тобто у відносинах належності особі правовстановлюючого документу на земельну ділянку слід визначати заінтересованою особою територіальний відділ державної реєстрації актів, який зареєстрував таку земельну ділянку та видав правовстановлюючий документ.

Судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб.

Заявники та залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обгрунтованості чи необгрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії, передбачені положеннями ЦПК України.

Враховуючи зазначене, заявнику необхідно привести заяву відповідно до вимог діючого законодавства, із зазначенням в заяві заявника, представника заявника (у разі наявності) та заінтересованих осіб, адрес їх місцезнаходження, поштового індексу, номерів засобів зв`язку, якщо такі відомі.

Враховуючи, що дана заява подана без додержання вимог ст. 318 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.294, 318, ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,- залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення заявнику ухвали.

Запропонувати заявнику в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: зазначити заявника, його (заявника) місце проживання або останнє відоме зареєстроване місце проживання на території України, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, а також зазначити представника заявника (у разі наявності), заінтересовану (-их) особу (-іб), адрес їх місцезнаходження, поштового індексу, номерів засобів зв`язку, якщо такі відомі.

Усунення вказаних недоліків передбачає подання заявником заяви про встановлення факту, що має юридичне значення в новій редакції.

У разі невиконання вказаних вимог заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова