Справа № 495/687/20
№ провадження 2/495/218/2024
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 липня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ульвіс К.Є.,

справа №495/687/20,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Білгород Дністровському Одеської області цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2020 року представник позивача Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про відшкодування витрат, відповідно до вимог ст. ст. 993, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, просить суд: стягнути з відповідача на його користь шкоду заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 99 613,14 грн, та судовий збір у розмірі 2102, 00 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Так, вимоги позивача обґрунтовані тим, що 22.04.2018 року о 08-59 в м. Одеса по вул. Патріотична, 58 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Тoyota, д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу.

Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2018 року та Постанови апеляційного суду Одеської області від 08.10.2018 року, ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР.

Позивач вказує, що в порушення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП застраховано не було.

Потерпіла особа, власник транспортного засобу Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 звернулось до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до Наказу №9557 від 17.10.2018 року, розмір регламентної виплати склав 99613,14 грн, яке МТСБУ сплатило на користь потерпілого.

Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою.

З наведених вище підстав позивач і звернувся з позовом до суду.

08 лютого 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволені позову, зазначаючи, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, оскільки постановою суду провадження по справі було закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку передбаченому ст. 38 КЗпАП.

Даною постановою встановлена вина водія, але п.7 ч.1 ст. 247 КпАП України не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчинені у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вважає, поєднання справи з одночасним визначенням вини особи у вчинені адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд.

Крім того, вважає, що сума шкоди є завищеною, оскільки така не відповідає характеру та об`єму завданої шкоди, та має на меті отримання додаткової вигоди та покращення стану тих аліментів автомобіля, можливе пошкодження яких не перебувало у причинно наслідковому зв`язку із дорожньо транспортною пригодою.

Наявні в матеріалах справи докази, які обґрунтовують розмір завданої шкоди не є експертним висновком, а лише попередньою оцінкою ймовірних затрат.

05 березня 2024 року від представника позивача надійшли письмові пояснення на наданий відзив, відповідно до якого зазначає, що дійсно постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2018 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, було закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення на підставі пункту 7 ст. 247 КУПАП.

Звертає увагу суду, що відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2018 року по справі № 521/7290/18 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КАП України, вина Відповідача (водія - ОСОБА_1 ) була доведена та підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 155784 від 22.04.2018 року, схемою місця ДТП та письмовими поясненнями учасників ДТП.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що застосування п. 7 ст. 247 КУПАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Представник Відповідача у відзиві стверджує, що сума завданої шкоди є завищеною, а Звіт наданий Позивачем не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки складений некомпетентною особою.

Згідно п.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Щодо заперечення представника Відповідача стосовно того, що надане Позивачем Заключення Експерта № 6214 від 20.05.2018 року, щодо встановлення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку не є належним та допустимим доказом по справі, зазначає, що незалежна оцінка проводилась судовим експертом ОСОБА_3 , який має вищу технічну освіту і кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» (Свідоцтво № НОМЕР_3 , видане Центральною експертно - кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України 23.08.2013 року).

Стаж експертної роботи по даному виду досліджень з травня 2004 року, термін дії свідоцтва до 07.10.2019 року.

Отже, у відповідності до статей 76, 77, 79 ЦПК України Заключення Експерта № 6214 від 20.05.2018 року про оцінку автомобіля Mercedes - Benz (д.р.н. НОМЕР_2 ) є належним та достовірним доказом у справі.

Щодо зауваження представника Відповідача, що було порушено процедуру повідомлення іншого учасника ДТП про огляд пошкодженого транспортного засобу, зазначає, що згідно п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, виклик зацікавлених осіб на технічний огляд із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду ДТ3 здійснюється, у разі потреби, отже виклик та присутність Відповідача на огляді пошкодженого транспортного засобу є можливим, але необов`язковим.

Однак, судовим експертом ОСОБА_3 було направлено телеграму на адресу ОСОБА_1 з запрошенням на огляд транспортного засобу, однак у встановлений час вона до місця огляду не прибула, про це було вказано у висновку експерта.

Також, незгода відповідача з визначеним розміром матеріального збитку, його посилання на неналежність та недостатність звіту, як доказу у справі, не можуть прийматись до уваги, оскільки на спростування визначеного у звіті розміру матеріального збитку відповідачем не надано жодних доказів чи розрахунків, що є його обов`язком в силу приписів ст. 81 ЦПК України.

Щодо вирахування суми ПДВ та розрахунку коефіцієнту фізичного зносу Представник Відповідача у своєму відзиві стверджує, що Позивачем при сплаті відшкодування на рахунок потерпілої особи не було розраховано коефіцієнт фізичного зносу та було сплачено відшкодування без урахування зносу.

Також, представник Відповідача зазначає, що відповідно до п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Позивач мав сплатити суму відшкодування без ПДВ на замінні складові.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Звертає увагу суду, що експертом було розраховано коефіцієнт фізичного зносу, який склав - 0,7, про що зазначалось у висновку № 6214 від 20.05.2018 року.

Відповідно до висновку Експерта № 6214 від 20.05.2018 року, вартість відновлювального ремонту Т3 MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_2 ) становить - 267 808,79 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_2 ) складає - 111 520,74 грн. (з урахуванням ПДВ на замінні складові).

Відповідно до п. 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, коефіцієнту фізичного зносу, вартість матеріального збитку - це вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу.

Тобто, вартість відновлювального ремонту ТЗ MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_2 ) з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу (матеріальний збиток) становить 111 520,74 грн. (з урахуванням ПДВ на замінні складові).

Дійсно, відповідно до п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відповідно до Наказу № 9557 від 17.10.2018 року розмір регламентної виплати склав 99 613,14 грн. (з вирахуванням ПДВ на замінні складові), яке Позивачем було сплачено потерпілій особі, згідно платіжного доручення № 993981 від 18.10.2018 року.

Оскільки, Позивачем було сплачено відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу відповідно до ст. 29 ЗУ та з вирахуванням ПДВ на замінні складові відповідно до п. 36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», отже твердження представника Відповідача, щодо сплати відшкодування Позивачем без урахування зносу та з урахуванням ПДВ є хибним та не відповідає дійсності.

Стверджує, що обсяг доказів поданих у Позовній заяві та їх характер є достатніми для доведення розміру завданої шкоди.

МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

10 лютого 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін.

14 серпня 2020 року заочним рішенням суду, позовні вимоги позивача були задоволені у повному обсязі.

13 листопада 2023 року відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду.

30 листопада 2023 року Ухвалою суду, заочне рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду було скасоване та справа призначена до судового розгляду по сутті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згодний.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив, матеріали справи містять відзив на позовні вимоги позивача.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно 22.04.2018 року о 09-00 годин, Богдан Сільвія, керуючи автомобілем «TOYOTA PREVIA, д.н.з. НОМЕР_4 по вул. Патріотична та на перехресті вул. Горизонтальна, не надала дорогу автомобілю Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що наближався праворуч, чим порушила вимоги п. 16.12 ПДР. При ДТП т/з отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2018 року по справі № 521/7290/18, яка залишена без змін постановою апеляційного суду від 08.10.2018 року, закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно Богдан Сільвії, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП. (а.с. 10-11)

Разом з тим, у наведеному рішенні суду вказано, що вина водія Богдан Сільвії підтверджується зібраними по справі доказами.

У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи встановлено, згідно Централізованої бази даних МТСБУ, цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу «TOYOTA , д.н.з. НОМЕР_4 на момент вчинення вказаної дорожньо-ттранспортної пригоди застрахована не була.

Таким чином, власник автомобіля марки Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , 05.05.2018 року звернувся до моторно-транспортного страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та згодом надав заяву про виплату йому матеріального відшкодування від 14.09.2018 року.

Згідно проведеного СПД ОСОБА_3 звіту № 6214 експертного, авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 267808,79 грн, вартість матеріального збитку становила 111520,74 грн .

Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду.

У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, згідно Наказу Моторного /транспортного/страхового бюро України від 17.10.2018 року за № 9557, за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, наказано фінансовому управлінню сплатити на рахунок ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 99 613,14 грн.

Згідно платіжного доручення № 993981 від 18.10.2018 року, сплачено МТСБУ на рахунок ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у наведеному вище розмірі.

Претензією № СУ/50071/4 від 29.08.2019 року, запропоновано відповідачу протягом 7 днів з моменту отримання претензії в добровільному порядку компенсувати МТСБУ зазначені витрати та сплатити на рахунок МТСБУ суму боргу у розмірі 99 613,14 грн, проте вказана вимога залишилась без задоволення.

Відповідно до п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд не погоджується з ствердженнями відповідача, викладеними у відзиві на позовні вимоги, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, оскільки постановою суду провадження по справі було закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку передбаченому ст. 38 КЗпАП; сума завданої шкоди є завищеною, а Звіт наданий Позивачем не є належним та допустимим доказом по справі; при сплаті відшкодування на рахунок потерпілої особи не було розраховано коефіцієнт фізичного зносу та було сплачено відшкодування без урахування зносу, оскільки вказані ствердження відповідача спростовуються матеріалами справи та доказів зазначеного до матеріалів справи не надано та зазначає наступне.

Дійсно, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2018 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, було закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення на підставі пункту 7 ст. 247 КУПАП.

Відповідно до зазначеної постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2018 року по справі № 521/7290/18 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КАП України, яка була залишена в силі постановою Одеського апеляційного суду від 08.10.2018 року, вина Відповідача була доведена та підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 155784 від 22.04.2018 року, схемою місця ДТП та письмовими поясненнями учасників ДТП.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що застосування п. 7 ст. 247 КУПАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

В своїй Постанові від 07 лютого 2018 року, справа № 910/18319/16 Верховний Суд зазначив наступне: «З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.»

Суд також не погоджується з ствердженнями відповідача, що висновок експерта № 6214 від 20.05.2018 року, щодо встановлення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки незалежна оцінка проводилась судовим експертом ОСОБА_3 , який має вищу технічну освіту і кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» (Свідоцтво № НОМЕР_3 , видане Центральною експертно - кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України 23.08.2013 року).

Отже, у відповідності до статей 76, 77, 79 ЦПК України висновок Експерта № 6214 від 20.05.2018 року про оцінку автомобіля Mercedes - Benz (д.р.н. НОМЕР_2 ) є належним доказом у справі.

Щодо зауваження представника Відповідача, що було порушено процедуру повідомлення іншого учасника ДТП про огляд пошкодженого транспортного засобу, з матеріалів справи встановлено, що судовим експертом ОСОБА_3 було направлено телеграму на адресу ОСОБА_1 з запрошенням на огляд транспортного засобу, однак у встановлений час вона до місця огляду не прибула, тому огляд пошкодженого в ДТП автомобіля проведений без її участі та за результатами огляду складений акт огляду КТС та фото таблиця з описом пошкоджень, про що зазначено у висновку експерта. (а.с. 14-16)

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, експертом було розраховано коефіцієнт фізичного зносу, який склав - 0,7, про що зазначалось у висновку № 6214 від 20.05.2018 року.

Відповідно до висновку Експерта № 6214 від 20.05.2018 року, вартість відновлювального ремонту Т3 MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_2 ) становить - 267 808,79 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_2 ) складає - 111 520,74 грн. (з урахуванням ПДВ на замінні складові).

Відповідно до п. 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, коефіцієнту фізичного зносу, вартість матеріального збитку - це вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу.

Тобто, вартість відновлювального ремонту ТЗ MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_2 ) з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу (матеріальний збиток) становить 111 520,74 грн. (з урахуванням ПДВ на замінні складові).

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом ч.2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1,6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином враховуючи, що відповідачем було здійснено дорожньо-транспортну пригоду, що встановлено постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2018 року по справі № 521/7290/18, яка залишена без змін Постановою апеляційного суду від 08.10.2018 року, а також прийнявши до уваги, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність не була застрахована при використанні транспортного засобу "TOYOTA", д.н.з. НОМЕР_1 , враховуючи той факт, що позивачем було відшкодовано вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, то суд приходить до висновку, що відповідачем має бути відшкодовано в регресному порядку шкоду понесену МТСБУ, а отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішення питання щодо судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2102 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 29, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що була виплачена регламентною виплатою потерпілому у розмірі 99613,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2102 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), адреса: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02000, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 17 липня 2024 року.

Суддя: