Справа № 464/4733/24
пр.№ 2-з/464/37/24
У Х В А Л А

05 липня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Мички Б.Р.,

секретаря судового засідання Севери Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Крім цього, подали заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту, а саме заборони відчуження на автомобілі марки Peugeot Partner р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та автомобіль Audi A6 р.н. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_4 .

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Виходячи із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя.

У заяві про забезпечення позову позивачем не наведено достатніх підстав та не надано доказів того, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Обґрунтування позивачем заяви про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях, суб`єктивній оцінці обставин, а відтак заява про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Б.Р. Мичка