Провадження № 2/750/331/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2024 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді Рахманкулової І.П.,
секретаря Мойсієнко К.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення,
У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.
Обгрунтовано позов тим, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Розмір його частки складає 5/9 частин. Іншим співвласником є ОСОБА_2 - 4/9 частин, який на даний час проживає у вказаній квартирі, замінив замки та не впускає позивача до квартири. ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 з пропозицією щодо спільного користування зазначеним майном, але відповідач відмовляється і взагалі ігнорує всі пропозиції та вимоги позивача. Також ОСОБА_1 звертався до органів поліції із заявою щодо усунення перешкод у користуванні нерухомим майном. Враховуючи, що відповідач такими діями порушує права позивача як співвласника нерухомого майна на користування житлом, а тому останній звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Відповідач відзив на позов не подав.
Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті повідомлявся завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця реєстрації, зареєстрованого у встановленому законом порядку.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
На підставі договору дарування від 24.05.2022 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2021 ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Розмір його частки складає 5/9 частин (а.с. 8-9, 10, 11, 12).
Іншим співвласником квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.09.2003 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2021 є ОСОБА_2 . Розмір його частки складає 4/9 частин (а.с. 7, 11).
Відповідно до копії довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 8802 від 14.11.2023, до складу зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 входять: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).
Як зазначено в позовній заяві, на даний час у вказаній квартирі проживає відповідач, який замінив замки, у зв`язку із чим позбавив позивача доступу до квартири. ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 з пропозицією щодо спільного користування зазначеним майном, але останній відмовляється і взагалі ігнорує всі пропозиції та вимоги позивача.
20.09.2023 ОСОБА_1 звертався до органів поліції із заявою щодо усунення перешкод у користуванні нерухомим майном (а.с. 15).
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Згідно частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно з частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме порушене право та з яких підстав.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі № 191/4535/16-ц.
Оскільки наявними у справі доказами доведено, що позивач немає можливості вселитися у житлове приміщення, власником частини якого він є, у нього відсутні ключі від квартири, а тому, з метою усунення власнику перешкод у користуванні житлом, суд знаходить підстави для задоволення позову шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідача надати позивачу комплект ключів від даної квартири.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд,-
позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення задовольнити.
Вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_5 надати ОСОБА_1 комплект ключів від даної квартири.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2147 грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя