Справа № 2-6185/11
Провадження № 2-др/643/39/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в приміщенні суду заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому документі, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.06.2024, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому документі, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», залишено без задоволення.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Вишневецька Т.А. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. (Документ сформований в симтемі «Елеткронний суд» 30.06.2024).

Заява мотивована тим, що у запереченнях на заяву про заміну стягувача у виконавчому документі, ОСОБА_1 зазначав, що орієнтовний розрахунок розміру судових витрат, які він може понести у зв`язку з розглядом заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником, складає 20000грн., а відповідні докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по суті заяви у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України. Так, ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом даної справи має сплатити витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн., що підтверджується відповідним Договором про надання правової допомоги від 23.05.2024 р., Додатковою угодою від 23.05.2024 р. та Актом приймання-передачі виконаних робіт №1 від 26.06.2024 р., а тому просить стягнути з ТОВ «Дебт Форс» витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.

Згідно ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені судом належним чином.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Вишневецька Т.А. подала до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без її участі та без участі ОСОБА_1 , заяву підтримує та просить задовольнити, та надала копію платіжної інструкції №206765335 від 09.07.2024 про сплату ОСОБА_1 20 000, 00 грн за правову допомогу згідно договору від 23.05.2024.

Представник ТОВ «ДЕБТ ФОРС» Соболь О.Я. подала до суду заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення, в яких просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про винесення додаткового рішення в повному обсязі. Зазначила, що для вирішення питання про розподіл витрат необхідною умовою є винесення судом рішення по суті спору (рішення, постанови), а не рішення з процедурних питань (ухвали). А тому, враховуючи, що в ухвалі суду не може бути зазначено розподіл судових витрат, суд не може вирішити питання розподілу судових витрат в додатковому рішенні до ухвали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 141 ЦПК України регулює відносини щодо розподілу судових витрат, визначених у статті 133 ЦПК України, та оперує такими поняттями: сторони (відповідач, позивач) та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, пункт 6 частини першої статті 264 ЦПК України вказує на обов`язок суду вчинити розподіл судових витрат під час ухвалення рішення.

Метою впровадження принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Аналізуючи вказані норми, слід дійти висновку про те, що при розгляді заяв для вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, положення статей 133, 141 ЦПК України не застосовуються, оскільки сторін на такому етапі цивільного судочинства немає.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі № 755/3829/18.

З огляду на викладене, оскільки при розгляді судом заяв, поданих на стадії виконання судового рішення (зокрема, заяви про заміну стягувача у виконавчому документі), положення статей 133, 141 ЦПК України не застосовуються, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.141, 259,260,270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому документі, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 16.07.2024.

Суддя Т.М. Довготько