Справа № 716/1015/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2024 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

за участю:

секретаря судових засідань Якимик К.В.,

прокурора ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна» про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації та продажу на земельних торгах,

В С Т А Н О В И В :

Керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області звернувся до суду із позовом, в якому просить припинити ОСОБА_2 право спільної часткової власності в розмірі 1/3 частки на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровими номерами :03:001:0051, площею 0,9575 га, :01:001:0277, площею 0,1783 та :01:001:0278, площею 0,1778 га, які знаходяться на території Кадубовецької територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області та продажу на земельних торгах.

Підставою для звернення до суду із даною позовною заявою є та обставина, що відповідачка, будучи громадянкою Російської Федерації, набула право спільної часткової власності на вищевказані земельні ділянки на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 04.06.2024. Крім неї, на вказані земельні ділянки право спільної часткової власності в розмірі по 1/3 частки набули також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Своє право спільної часткової власності на вказані земельні ділянки відповідачка зареєструвала в установленому законом порядку, проте упродовж року добровільно їх не відчужила у відповідності до приписів ч. 1 ст. 143, ч.2 ст.145 ЗК України.

З огляду на викладене, прокурор просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а також відшкодувати понесені ним судові витрати.

Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Представник позивача від Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Савчук С.В. в судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини та наполягав на їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій зазначила про визнання позовних вимог та просила розгляд справи провести в її відсутності.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.06.2021 державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області Бурдейною Г.П., за реєстровим номером №349 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадщину, яка складається із: земельної ділянки загальною площею 0,1778 га у межах згідно з планом, розташованої на території Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за кадастровим номером :01:001:0277, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавиці ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 14.07.2005 Заставнівською районною державною адміністрацією Чернівецької області, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №34 (а.с.28).

04.06.2021 державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області Бурдейною Г.П., за реєстровим номером №352 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадщину, яка складається із: земельної ділянки загальною площею 0,9575 га у межах згідно з планом, розташованої на території Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за кадастровим номером :03:001:0051, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавиці ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №189890, виданого 14.07.2005 Заставнівською районною державною адміністрацією Чернівецької області, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №33 (а.с.26).

04.06.2021 державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області Бурдейною Г.П., за реєстровим номером №358 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадщину, яка складається із: земельної ділянки загальною площею 0,1783 га у межах згідно з планом, розташованої на території Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за кадастровим номером :01:001:0278, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавиці ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №190531, виданого 14.07.2005 Заставнівською районною державною адміністрацією Чернівецької області, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №34 (а.с.27).

Відомості про реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку за відповідачем підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.01.2024 (а.с.16-25).

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.

Згідно норм ст. 19 ЗК України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних.

Положення статей 13,14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Частиною 4 ст. 81 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Право власності на частки у земельних ділянка відповідач ОСОБА_2 набула 04.06.2021 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , однак у подальшому і по даний час частки земельних ділянок нею самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено встановлений Земельним кодексом України річний строк на її відчуження.

Згідно пункту "е" ч. 1 ст.140 ЗК України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч.1 ст.143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Пунктом 10 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38, ч. 1 ст.39 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.

Згідно ч.4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.

Таким чином, оскільки відповідачка ОСОБА_2 будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на частки земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства їх не відчужила, то це є підставою для їх конфіскації у власність держави.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь Чернівецької обласної прокуратури слід стягнути понесенні останньою витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 9084 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 258-273, 351, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Припинити громадянці Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право спільної часткової власності в розмірі 1/3 частки на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровими номерами :03:001:0051, площею 0,9575 га, :01:001:0277, площею 0,1783 та :01:001:0278, площею 0,1778 га, які знаходяться на території Кадубовецької територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області та продажу на земельних торгах.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Чернівецької обласної прокуратури (, Державна казначейська служба, м.Київ, р/р НОМЕР_2 ,) судовий збір в сумі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Повне найменування та ім`я сторін у справі:

позивач - Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 194 «А» (4 поверх), м. Чернівці, ;

відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_3 , видана 20.08.2014, код органу, що видав: 7301;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 22.12.2009 Заставнівським РВ УМВС в Чернівецькій області;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: с. Репужинці Чернівецького району Чернівецької області, РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 21.03.1998 Заставнівським РВ УМВС в Чернівецькій області;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна», місцезнаходження: вул. Центральна, 9, с.Репужинці Чернівецького району Чернівецької області, .

Повне судове рішення складено: 15.07.2024

Суддя Стрілець Я.С.