Дзержинський міський суд Донецької області
==============================================================================
Справа №225/801/24
Провадження №2/225/241/2024
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(з а о ч н е)

17 липня 2024 року

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання - Андрієвої Т.О.,

представниці позивачки - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду цивільну справу за позовною заявою представниці позивачки ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Золочівської міської ради про позбавлення батьківських прав, та

в с т а н о в и в:

В квітні 2024 року до Дзержинського міського суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом представниці позивачки ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Золочівської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог вказано, що 21 жовтня 2014 року сторони по справі уклали між собою шлюб, в якому у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стосунки між ними зіпсувалися ще до народження дитини. З пологового будинку ОСОБА_3 дружину з дитиною не забирав, тому позивачка з новонародженим сином проживала окремо у своєї бабусі. 16 грудня 2019 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області шлюб було розірвано. 26 березня 2020 року позивачка вийшла заміж за ОСОБА_5 та після укладення шлюбу змінила своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №0 від 19.04.2022 року у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3 було змінено прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_7 » та у відомостях про матір було змінено прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Відповідач по справі з дня народження дитини по теперішній час не виявляє щодо дитини батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, не приділяє жодної турботи та уваги. Син знаходиться повністю на утриманні позивачки. Відповідач не спілкується з дитиною, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її здоров`ям, матеріально не підтримує.

08.05.2024 відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання.

27.06.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Представниця позивачки в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, зазначила, що відносини між сторонами погіршились ще до народження дитини, тому й після її народження відповідач свідомо ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Золочівської міської ради у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Приймаючи до уваги, що представниця позивачки не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст.ст.208-283 ЦПК України, вирішив справу розглянути заочно, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши представницю позивачки та дослідивши матеріали справи, а також надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, 21 жовтня 2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_3 уклали між шлюб, який був зареєстрований Торецьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис №178.

В даному шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначає позивачка, стосунки між ними зіпсувалися до народження дитини. З пологового будинку ОСОБА_3 дружину з дитиною не забирав, тому позивачка з новонародженим сином проживала окремо у своєї бабки.

16 грудня 2019 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 було розірвано.

26 березня 2020 року позивачка вийшла заміж за ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, актовий запис №22. Позивачка після укладення шлюбу змінила своє прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

З серпня 2020 року дитина ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні та по даний час проходить профілактичні огляди, є дитиною-інвалідом. Батько дитини ОСОБА_3 у лікарні не з`являвся, дитину не провідував, що підтверджується довідкою №1614 від 04.03.2024 року виданою Амбулаторією групової практики міста Золочів.

17 грудня 2021 року ОСОБА_3 надав свою згоду на зміну прізвища малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з прізвища « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_7 ».

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №0 від 19.04.2022 року у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3 було змінено прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_7 » та у відомостях про матір було змінено прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

08 березня 2022 року Золочівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочивському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) повторно видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначає позивачка, у 2022 році до початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну, ОСОБА_3 повідомив про те, що він переїжджає жити до РФ, після на зв`язок не виходив, точне місце перебування його ОСОБА_2 не відоме.

На виконанні в Торецькому відділі державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 10.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості, виданого начальником відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області станом на 01.02.2024 заборгованість по аліментах становить 35 752,75 грн.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з нею, не створює умов отримання нею освіти, не цікавиться її долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами.

Частина 5 ст.19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Рішенням виконавчого комітету Золочивської міської ради Золочивського району Львівської області №2387 від 09.04.2024 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 .

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини судом не встановлено.

У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дитини, яка не отримує від свого батька необхідної уваги та догляду.

Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно із ст.169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265, 341, 342 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов представниці позивачки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), яка діє в інтересах ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації ВПО: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа: Служба у справах дітей Золочівської міської ради (адреса: 80700, Львівська область, м. Золочів, вул. Чорновола,3, ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка може оскаржити рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складений 17.07.2024 року.

С у д д я: О.Г.Геря