РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4819/24

Номер провадження 2/495/2903/2024

17 червня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сартський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа: Сартський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою ОСОБА_2 він мав недовго тривалі стосунки.

Згодом відповідачка повідомила позивачу про вагітність, зазначивши, що невдовзі він стане батьком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила сина: ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним актовим записом N? 456, від 23.12.2015 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Після народження сина позивач з відповідачкою не проживали разом, але він приймав та приймає учать у житті та вихованні їх спільного сина так як був впевнений, що син ОСОБА_4 перебуває на прізвищі позивача та в відомостях про батька записаний саме він - ОСОБА_1 .

Нещодавно позивач звернувся до ОСОБА_2 з проханням надати йому свідоцтво про народження дитини, так як вважав, що в свідоцтві про народження вказаний саме він - ОСОБА_1 та виявилось, що в свідоцтві про народження сина ОСОБА_4 відповідачка вказала батька на підставі ст. 135 СК України, тобто зі слів матері.

Позивач вважає, що його права порушені, так як він є біологічним батьком сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого позивач вважає своєю дитиною, приймає участь у вихованні та забезпеченні його усім необхідним, однак позивач позбавлений можливості здійснити реєстрацію свого батьківства щодо дитини в позасудовому порядку, тому змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2024 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, а справу розглянути без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву, в якій зазначила, що з вимогами позову ознайомлена та не заперечує щодо його задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач з відповідачкою перебували у фактичних тривалих стосунках у момент яких відповідачка повідомила позивачу про вагітність, та зазначила, що останній невдовзі стане батьком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила сина: ОСОБА_3 . Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 456.

Після народження сина позивач з відповідачкою не проживали разом, але він приймав та приймає учать у житті та вихованні їх спільного сина так як був впевнений, що син ОСОБА_4 перебуває на прізвищі позивача та в відомостях про батька записаний саме він - ОСОБА_1 .

Нещодавно позивач звернувся до відповідача з проханням надати йому свідоцтво про народження дитини, так як вважав, що в свідоцтві про народження вказаний саме він - ОСОБА_1 та виявилось, що в свідоцтві про народження сина ОСОБА_4 відповідачка вказала батька на підставі ст. 135 СК України, тобто зі слів матері.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом ст. 121, ч. 1 ст. 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до вимог ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з п. 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статтей213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови).

У третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 121, 125, 128, 129 СК України, ст. 12, 81, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сартський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_3 , батьком дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідним актовим записом за № 456 від 23.12.2015 року, свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 .

Зобов`язати Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород - Дністровському районі Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса) внести зміни в актовий запис № 456 від 23.12.2015 року про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції, а саме:

- в графі «батько» виключити запис про батька « ОСОБА_5 » зазначивши батьком « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

- внести зміни в актовий запис № 456 від 23.12.2015 року в графі прізвище змінити із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », в графі по батькові змінити « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » та видати нове свідоцтво про народження.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (адреса: 68200. вул. Чкалова, 2,смт. Сарата, Білгород - Дністровський р-н, Одеська область).

Суддя Н.Д. Анісімова