Справа № 752/5390/24
Провадження № 2/752/4034/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 липня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_6 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

у березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона разом з чоловіком ОСОБА_6 та сином ОСОБА_7 на підставі ордера № 813, виданого 23.07.1980 року Виконавчим комітетом Московської районної ради депутатів трудящих, вселилася до квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, ОСОБА_1 , зауважує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в неї та ОСОБА_6 народилася донька ОСОБА_8 , яка також зареєстрована в спірній квартирі.

Зазначає, що її доньці ОСОБА_8 , після укладення шлюбу з ОСОБА_9 , присвоєно прізвище « ОСОБА_10 » і в шлюбі в них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які також зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 .

Разом з тим, зазначає, що чоловік її доньки ОСОБА_9 працював за кордоном у Канаді, та у вересні 2019 року ОСОБА_2 разом з дітьми виїхала до нього.

ОСОБА_1 вказує, що відповідачі добровільно покинули спірне житлове приміщення, в квартирі відсутні будь-які їх речі, оплати за житлово-комунальні послуги не здійснюють.

На підставі вище викладеного, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 18.03.2024 року відкрито провадження в указаній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 47-48).

Ухвалою від 23.05.2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд по справі (а.с. 66).

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені в установленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Від представника позивача надійшло клопотання, в якому адвокат Кравченко К.М. просить справу слухати за її та позивача відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені в установленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило.

Треті особи ОСОБА_6 та Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлені в установленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Пояснень на позовну заяву від третіх осіб до суду не надходило.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 видано 23.07.1980 року Виконавчим комітетом Московської районної ради депутатів трудящих ордер № 813, на вселення до службової квартири АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 262 від 20.06.2023 року вказане житлове приміщення виключено з числа службових.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у зазначеній квартирі, разом із своїми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітніми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 81764195 від 07.07.2022 року.

З позову вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача, а відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є онуками ОСОБА_1 , які в спірній квартирі не проживають з вересня 2019 року, що підтверджується актом від 23.02.2024 року та витрати за житлово-комунальні послуги не сплачують.

Згідно з витребуваною судом ухвалою з Головного центру обробки спеціальної інформації з Державної прикордонної служби України інформації стосовно перетину кордону України за період з вересня 2019 року по теперішній час відповідачами, останні 14.09.2019 року виїхали за межі України. Інша інформація відсутня.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем. житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення.

Права і обов`язки членів сім`ї наймача передбачені ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (зі змінами та доповненнями), передбачено, що відповідно до ст. 107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі у спірній квартирі не проживають понад шість місяців, а тому втратили право користування цим житлом, а їх реєстрація позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися нерухомим майном.

Тому, суд вважає за необхідне, визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

З урахуванням задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сплачена сума судового збору в рівних частках по 302,80 грн, з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-89, 137, 141, 258, 263-265, 270-279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_6 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по 302,80 грн сплаченого судового збору, з кожного.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Хоменко