Провадження № 2/947/4183/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( паспорт НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( посвідка на постійне проживання ІН № НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 14.08.2009 року Київським ВРАЦС Одеського міського управління юстиції до Київського районного суду м.Одеси звернулась ОСОБА_1 .

Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.06.24 відкрито провадження у справі.

В матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_1 про можливість розгляду справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Частина 1 ст. 206 ЦПК України наголошує на те,що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частини 4 цієї ж статті, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 серпня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис 697.

Від шлюбу подружжя спільних дітей не має.

В позові не зазначено відомостей щодо наявності спору про поділ спільного майна подружжя.

В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги.

Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

ОСОБА_2 громадянин Російської Федерації, а позивач ОСОБА_1 - громадянка України, однак реєстрація шлюбу здійснена на території України.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб зареєстрований на території України- Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін.

Судовий збір повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України, керуючись ст.4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_4 АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідка на постійне проживання НОМЕР_5 останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 серпня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №697- розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.