УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/8602/19

Провадження № 4-с/712/54/24

10 липня 2024 р. м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі

головуючого-судді Марцішевської О.М.,

за участю секретаря судових засідань Руденко А.В.

заявника (боржника) ОСОБА_1

представника заявника (боржника) ОСОБА_2

стягувачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішеннчя та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича стягувач ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича стягувач ОСОБА_3 , в якій просить суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 75077845 від 20 травня 2024 року, визнати бездіяльність приватного виконавця щодо відсутності дій щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.05.2024 року та відсутності дій, пов`язаних із закінченням виконавчого провадження, обов`язати приватного виконавця вчинити всі дії повідані із закінченням виконавчого провадження № 75077845.

В обґрунтування скарги посилався на те, що по справі № 712/8602/19 стягувач отримала виконавчий лист та пред`явила його до виконання в державну виконавчу службу. 08 травня 2024 року першим відділом ДВС, було винесено постанови про повернення виконавчого листа стягувачу без виконання на підставі заяви представника стягувача. 23 травня 2024 року скаржником на підставі листа приватного виконавця отримано постанову про відкриття виконавчого провадження. 24 травня 2024 року скаржник подав приватному виконавцю заяву про закінчення виконавчого провадження, надавши докази в підтвердження законності вимог. Станом на день винесення постанови про відкриття провадження боржником було виконано рішення суду по справі 712/8602/19 та сплачено виконавчий збір на рахунок першого відділу ДВС. Станом на день подання цієї скарги приватним виконавцем не розглянуто заяву, не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та не здійснено дії щодо зняття арештів з коштів та майна боржника. Відбувається бездіяльність, яка негативно впливає на боржника. На даний час постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною дією, а відсутність постанови про закінчення виконавчого провадження та скасування заходів забезпечення є бездіяльністю приватного виконавця.

10 червня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси скаргу прийнято до розгляду.

03 липня 2024 року приватний виконавець Плесюк О.С. скерував до суду пояснення по справі, які обґрунтував тим, що скаржник звертався до виконавця із заявою, в якій повідомив про те, що борг ним сплачено повністю, на підтвердження чого ним була надана копія розписки. Проте, не дочекавшись відповіді на вказану заяву у встановлений строк, подав скаргу на дії приватного виконавця. Тобто, скарга є передчасною. До заяви скаржника була додана копія розписки, оригінал розписки приватний виконавець не бачив. Приватним виконавцем було направлено запит до стягувача та отримано відповідь про те, що стягувач такої розписки не писала. З тексту розписки не вбачається, що борг було сплачено саме за виконавчим документом, який знаходиться на виконанні у приватного виконавця. В розписці наявне тільки посилання на номер справи. Крім того, з тексту розписки зрозуміло, що скаржник передавав кошти стягувачу в доларах, в той час як валютою зобов`язання за виконавчим документом є гривня. Враховуючи те, що боржник, за його твердженням, повністю сплатив кошти безпосередньо стягувачу без участі приватного виконавця та за наявності заперечення цього факту зі сторони стягувача, скарга не є ефективним та належним способом захисту прав боржника в даному випадку, оскільки не забезпечить встановлення факту виконання зобов`язання за виконавчим документом.

Заявник (боржник) ОСОБА_1 та представник заявника (боржника) ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити з викладених у ній підставах. Пояснили, що розписку про отримання коштів стягувач боржнику направила поштою, на підтвердження чого долучили до справи копію конверту.

Стягувачка ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги. Вказала, що тривалий час перебуває за кордоном та не отримувала коштів від боржника. Вважає, що підпис від її імені про отримання коштів є підробним.

Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на скаргу просив її розглянути в його відсутність.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників процесу, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 28 квітня 2021 року Соснівським районним судом позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільним майном подружжя та його розподіл задоволено частково. Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 гараж № НОМЕР_1 в Автокооперативі «ЧАС» за адресою АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в сумі 145 106,70 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1428,07 грн., всього стягнути 146 534, 77 грн.

20 липня 2021 року постановою Черкаського апеляційного суду рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 28квітня 2021року залишено без змін.

12 червня 2023 року постановою Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності сторін по справі гаража № № НОМЕР_1 в Автокооперативі «ЧАС» за адресою АДРЕСА_1 - скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності сторін по справі гаража № № НОМЕР_1 в Автокооперативі «ЧАС» за адресою АДРЕСА_1 - відмовлено. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 квітня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених подружжям на погашення кредиту в розмірі 75 106,70 грн, та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 70 000 грн компенсації вартості частки автомобіля марки «Peugeot 407», - залишено без змін.

20 травня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 712/8602/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації в сумі 145 106,70 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1428,07 грн., а всього 146 534,77 грн.

24 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця Плесюка О.С. з заявою про закінчення виконавчого провадження та скасування постанови про стягнення винагороди. Відповідно до наданої заявником розписки від 24 квітня 2024 року, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 3600 дол. США. в якості компенсації по результатам судової справи № 712/8602/19. Претензій до ОСОБА_1 не маю. Зобов`язується забрати виконавчий лист з ДВС. Заявник надав для дослідення в судвоому засіданні оригінла вказаної розписки.

24 червня 2024 року на вимогу приватного виконавця Плесюка О.С. ОСОБА_3 надала заяву про те, що вона не отримувала від ОСОБА_1 сплату боргу та не підписувала ніяких розписок.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні не встановлено порушення приватним виконавцем вимог закону при винесенні постанови від 20 травня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № 75077845 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси № 712/8602/19 від 21 липня 2023 року, оскільки вказаний виконавчий лист не визнаний таким, що не підлягає до виконання та пред`явлений стягувачем до примусового виконання у встановленому законом порядку, отже у приватного виконавця існував обов`язок у встановлений законом строк відкрити виконавче провадження.

Приписами статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначені підстави, за яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Зокрема, відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження"виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Окрім того, ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, правовою підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до положень пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" та частини другої статті 328 ГПК України є встановлення виконавцем факту виконання рішення суду у повному обсязі таким чином, як визначено виконавчим документом, або факту визнання виконавчого документу судом таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 914/3703/15 та від 13.05.2020 у справі № 904/1209/18).

Судом встановлено, що після отримання від заявника клопотання про закінчення виконавчого провадження з копією розписки, приватний виконавець направив запит до стягувачки та отримав відповідь про те, що остання не писала такої розписки.

Таким чином, в ході розгляду справи спростовано доводи скарги про бездіяльність приватного виконавця щодо з`ясування факту виконання рішення суду після отримання клопотання боржника про закриття виконавчого провадження.

Крім того, в судовому засіданні не знайшли підтвердження переконливим об`єктивними докаазми доводи стягувача про факт виконання рішення суду у повному обсязі таким чином, як визначено виконавчим документом № 712/8602/19, зокрема місце та час передачі вказаних у виконавчому листі коштів у національній валюті від боржника до стягувачки.

Надана заявником копія конверту містить написи іноземною мовою без долучення перекладу на державну мову. З пояснень заявника не встановлено, чи передача вказаних у розписці коштів в іноземній валюті відбулась за межами України за участю особисто боржника чи уповноваженої ним особи.

Враховуючи наведене, а також те, що виконавчий лист № 712/8602/19 таким, що не підлягає виконанню, в судовому порядку не визнавався, на даний час відсутні достатні підстави для висновку про повне фактичне виконання рішення і вказані заявником у клопотанні про закінчення виконавчого провадження обставини мають бути перевірені у рамках виконавчого провадження за участю як боржника, так і стягувача.

При цьому суд не має права зобов`язувати посадових осіб органів державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватись лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, інакше це буде втручанням суду у дискреційні повноваження державного виконавця.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги за недоведеністю порушення приватним виконавцем норм законодавства та прав учасників виконавчого провадження.

Керуючись: ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 353, 447, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича від 20 травня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № 75077845 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси № 712/8602/19 від 21 липня 2023 року та визнання бездіяльності приватного виконавця щодо розгляду заяви боржника від 24 травня 2024 року про закінчення виконавчого провадження № 75077845.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію стосовно справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст ухвали виготовлено 15 липня 2024 року.