Справа № 366/1559/24
Провадження № 2/366/540/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року смт Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Л.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

До суду звернулась ОСОБА_1 (далі Позивач) з позовною заявою до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі Відповідач) про визнання права власності на спадкове майно у якому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, яка складається, зокрема, з вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки, розміром 3,8883 га, кадастровий номер :05:000:0091 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого, все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі і житловий будинок, заповіла позивачу. Спадщину після смерті матері позивач прийняла, подавши до Іванківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (спадкова справа № 79/2021).

16.05.2024 позивач звернулась до державного нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначений житловий будинок, проте у видачі зазначеного свідоцтва їй було відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючого документу на нього. Позивач зазначає, що вказаний будинок побудовано у 1960 році ОСОБА_2 власними силами за власні кошти, але ніяких правовстановлюючих документів на нього не було оформлено, документом, що підтверджує приналежність будинку спадкодавиці, є виписка з погосподарської книги № 1 особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Вважаючи, що має право на спадкове домоволодіння, яке належало покійній ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на це майно із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього, позивач змушена звертатись до суду.

Рух справи:

28.05.2024 позовна заява надійшла до суду.

31.05.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі та постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 01.07.2024.

Позиції сторін:

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте у позовних вимогах просила суд розглядати справу без участі позивача.

Відповідач, Поліська селищна рада Вишгородського району Київської області, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином 07.06.2024 звернулись до суду з заявою про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Керуючись ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права:

Суд, дослідивши наявні матеріали, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оцінка зібраних по справі доказів здійснюється за правилами, передбаченими ст. 89 ЦПК України з врахуванням положень ст. ст.76-88 ЦПК України.

Судом встановлено наступне:

18.12.2020 в селі Залишани Поліського району Київської області померла ОСОБА_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис № 465 /а.с.4/.

За життя, ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок, що знаходиться в селі Залишани Поліського району Київської області, заповіла ОСОБА_1 (позивачці). Заповіт посвідчено секретарем виконкому Залишанської сільської ради Поліського району Київської області 22.03.2005 та зареєстровано у книзі для запису нотаріальних дій за № 11 /а.с.5/.

На день смерті, ОСОБА_2 належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою старостинського округу № 10 виконкому Поліської селищної ради від 15.04.2024 № 115, зробленою на підставі запису з погосподарської книги № 1 особовий рахунок № НОМЕР_1 /а.с.8/.

З копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, який виготовлено станом на 16.04.2024, інвентаризаційна справа № 99, встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 споруджено у 1960 році, господарські будівлі та споруди у 1985, 2019 роках /а.с.9-11/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла ОСОБА_1 , подавши 30.03.2021 заяву до Іванківської державної нотаріальної контори, спадкова справа № 79/2021 /а.с.6/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину.

В частині 1 статті 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

13.04.2024 позивач звернулась до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори та, як спадкоємець ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 3,8883 га, кадастровий номер :05:000:0091, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Залишанської сільської ради Поліського району Київської області та яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 246751, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 7 /а.с.7/.

16.05.2024 позивач звернулась до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори з метою отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проте отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. За даними Іванківської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла ОСОБА_1 , спадкова справа 79/2021, інших спадкоємців немає, що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори за вих. № 395/02-31 від 16.05.2024 /а.с.6/.

Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , споруджено у 1960 році, господарські будівлі та споруди у 1985, 2019 роках.

Відповідно до положень чинного на той час (на момент спорудження житлового будинку) ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилася.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Таким чином, приналежність ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується зазначеною вище довідкою, складеною на підставі запису з погосподарської книги № 1 Залишанської сільської ради Вишгородського району Київської області, особовий рахунок № НОМЕР_1 /а.с.8/.

На підставі викладеного, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому, після його смерті, спадкоємці за відсутності правовстановлюючих документів не мають можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Відповідач позов визнав, що підтверджується клопотанням від 07.06.2024.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про судовий збір», позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн., що підтверджується квитанцією про оплату від 24.05.2024 /а.с.15/ та який позивач у своїх позовних вимогах, просить залишити за нею.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на житловий будинок (в технічному паспорті літера «А») загальною площею 64,5 кв.м, житловою 33,8 кв.м., допоміжною 30,7 кв.м., з прибудовою - «а2», з господарськими будівлями та спорудами, а саме: сарай «Б», погріб із шийкою «В», вбиральня «Г», колодязь № 1, , ворота з хвірткою № 2, огорожа № 3, № 4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (сорок дев`ять).

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.07.2024.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Поліська селищна рада Вишгородського району Київської області, , місцезнаходження: вул. Воздвиженська, 84, смт Красятичі, Вишгородський район, Київська область, 07053.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ