532/1139/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання Логвиненко А. В,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Дубовик В. А,

відповідач ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф,

- приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда О. С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису № 491 від 18 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення заборгованості в розмірі 16247,85 грн таким, що не підлягає виконанню.

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в жовтні 2023 року дізнався про примусове виконання виконавчого напису про стягнення із нього на користь відповідача заборгованості. Однак жодних правочинів, зокрема нотаріально посвідчених, з ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» позивач не укладав. Жодних письмових вимог (претензій) щодо погашення заборгованості від відповідача або від приватного нотаріуса позивач не отримував, про вчинення виконавчого напису нотаріусом ані стягувач, ані приватний нотаріус позивача не повідомляли.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки стягувачем не було надіслано на адресу боржника вимогу про усунення порушення виконання будь-яких договірних чи деліктних зобов`язань. Неотримання боржником письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором та вчиненням виконавчого напису, об`єктивно позбавляє можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо відповідачем не доведено направлення позивачу та отримання ним вимоги про усунення порушень за кредитним договором, це є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. До того ж спірний виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності всіх необхідних документів, передбачених Переліком документів, на підставі яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 травня 2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач, ОСОБА_1 і його представник, адвокат Дубовик В. А, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача, ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. При цьому подав до суду клопотання, у якому прохав зменшити розмір витрат на правову допомогу, відмовити в задоволенні позову повністю. Розгляд справи прохав проводити без його участі.

Треті особі: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. та приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда О. С, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли. Заяв про відкладення розгляду справи та письмових пояснень по суті позову не подавали.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною на підставі статті 87 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 491, про стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № 1678591 від 07.03.2020 року, укладеним між ОСОБА_1 і ТОВ «МІЛІОН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № 58-МЛ від 29.12.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» (стягувач), заборгованості. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.12.2020 року по 26.02.2021 року в сумі 17177,85 грн, яка складається із: 4668 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10379,85 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1200 грн прострочена заборгованість за комісією. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача (а.с. 16).

11 листопада 2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О. С. на підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису № 491, виданого 18.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф, відкрито виконавче провадження № 67495708, про що винесено постанову про стягнення з боржника заборгованості в розмірі 17177,85 грн (а.с.14).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно- правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону «Про нотаріат»).

Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця.

Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позико- давцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) ори- гінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверд- жують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

При цьому, ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі №674/918/17).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом установлено, що підтверджується наданим позивачем примірником, що 07.03.2020 року між товариством із обмеженою відповідальністю «МІЛІОН» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1678591 (індивідуальна частина). Зазначений договір нотаріально не посвідчений (а.с.17-19, 20).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 має безспірну заборгованість перед ТОВ «МІЛІОН» і в подальшому перед ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», а також, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису дійсно належним чином переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 за спірним виконавчим написом, зокрема належним чином завірений кредитний договір, з відміткою про його нотаріальне посвідчення, а також доказів про належне повідомлення боржника про Відступлення права вимоги та про розмір заборгованості та термін її сплати, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 491, вчиненого 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач, при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20, то із відповідача необхідно стягнути понесені відповідачем витрати.

Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При подачі позову до суду позивачем зазначено, що ним очікуються витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн: 4000 грн вже понесені витрати та 3000 грн додатково в розмірах, передбачених в Протоколі погодження видів правничої допомоги, розміру гонорару та витрат адвоката.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем додано Договір про надання правничої допомоги № 3-2024АР від 01 травня 2024 року, протокол погодження видів правничої допомоги, розміру гонорару та витрат адвоката та акт про надання правничої допомоги № 1 від 16 травня 2024 року.

У справі №821/1594/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи, у яких конкретизовано справу, в якій таку допомогу надано.

Верховний Суд у справі № 910/13071/19 наголосив, що «виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, що сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, що подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги».

Суд, перевіривши надані позивачем матеріали справи, дійшов висновку до задоволення вимоги позивача про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн, як такі, що знайшли своє підтвердженні наданими суду доказами.

Разом із тим, суду не надано детальний опис робіт, понесений адвокатом у зв`язку з розглядом справи, тому в задоволенні позову в частині стягнення витрат у розмірі 3000 грн необхідно відмовити.

Керуючись статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 158, 259, 263-265 ЦПК України, статтями 34, 50, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрованим в реєстрі за № 491, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 1678591 від 07.03.2020 року в сумі 17177,85 (сімнадцять тисяч сто сімдесят сім гривень вісімдесят п`ять копійок) гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені ним витрати: судовий збір, сплачений при поданні позову до суду 1211,20 (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) гривень та 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на правничу допомогу, а всього 5211,20 ( п`ять тисяч двісті одинадцять гривень двадцять копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 ;

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-ФІНАНС», , місцезнаходження: 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28;

треті особи, що не заявляють самостійних вимог:

- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

- приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, місцезнаходження: 36014, Полтавська область, м. Полтава, вул. Пушкіна, 111, кім. 1.

Суддя