ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 599/2373/21

провадження № 61-6506св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агролан-3», Комунальне підприємство «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Білецька сільська рада територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2022 року у складі судді Чорної В. Г. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 30 березня 2023 року у складі колегії суддів: Храпак Н. М., Костіва О. З., Парандюк Т. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролан-3» (далі - ТОВ «Агролан-3»), Комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області (далі - КП «Центр реєстрації прав»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Білецька сільська рада територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області (далі - Білецька сільська рада), про визнання незаконним та скасування рішення співвласників майнових паїв, визнання незаконним права власності на майно та скасування рішення державного реєстратора, скасування записів в Державному реєстрі.

Позов обґрунтований тим, що рішенням співвласників майнових паїв Колективного сільськогосподарського підприємства «Верховина» (далі - КСГП «Верховина»), що відійшли до Приватного агропромислового підприємства «Верховина» (далі - ПАП «Верховина»), оформленого протоколом загальних зборів від 21 жовтня 2012 року, уточнено величину пайового фонду реорганізованого КСГП «Верховина» та майна, яке призначалось для задоволення боргів КСГП «Верховина» (шляхом продажу цього майна ТОВ «Агролан-3»). Зокрема, визначено фактичний залишок такого майна на суму 187 000,00 грн, зокрема: другий поверх адмінбудинку, автогаражі, склад тракторної бригади, ферма, які знаходяться в с. Мшанець, металолом, необліковане майно. Також прийнято рішення щодо виділення майна в натурі в рахунок частки пайового фонду для окремих власників з подальшим правом оформити право власності в передбаченому законом порядку, зокрема ТОВ «Агролан-3»: тік вартістю 88 624,00 грн; ОВБ - 3 800,00 грн; КЗС - 30 243,00 грн; зерносклад - 3 303,00 грн; ваги 30-тонної - 1 017,00 грн; другий поверх адмінбудинку у с. Мшанець на суму 90 000 грн (балансова вартість 66 277 грн); автогаражі у с. Мшанець на суму 15 000,00 грн (балансова вартість 13 694,00 грн); склад тракторної бригади на суму 5 000,00 грн (балансова вартість 2 449,00 грн); ферма в с. Мшанець, яка знаходиться в аварійному стані, на суму 10 000,00 грн; металолом (залишки сільськогосподарської техніки) на суму 60 000,00 грн; необліковане майно на суму 7 000,00 грн; та ОСОБА_2 : будівлю майстерні тракторної бригади вартістю 60 000,00 грн; будівлю автотракторної заправки вартістю 20 000,00 грн.

На час прийняття рішення про передачу майна співвласників КСГП «Верховина» ТОВ «Агролан-3» та ОСОБА_2 ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2007 року накладено арешт на майно КСГП «Верховина», у тому числі: зерносклад, автогаражі, будівлю майстерні тракторної бригади.

Згідно з договором передачі майна колективом співвласників юридичній особі від 25 квітня 2000 року та акта прийому-передачі майна від 01 листопада 2004 року, співвласники майна КСГП «Верховина», що належить їм на праві спільної часткової власності, передали в оренду основні засоби, загальною вартістю 480 950,00 грн ПАП «Верховина». До переліку основних засобів також ввійшли: будівля майстерні тракторної бригади, зерносклад, адмінбудинок з гаражами, склад тракторної бригади, тік.

Для погашення боргових зобов`язань КСГП «Верховина» співвласники майнових паїв виділили повне майно підприємства, до якого входив склад комбайнів на тракторній бригаді (склад тракторної бригади), який комісією з розпаювання згідно з актом прийому-передачі основних засобів КСГП «Верховина» передано ПАП «Верховина», та за який згідно з прибутковим касовим ордером від 05 червня 2007 року № 008 ПАП «Верховина» сплатила 2 543,00 грн. Однак, згідно з протоколом загальних зборів склад тракторної бригади переводиться з переліку майна виділеного під борги КСГП «Верховина» в майно пайового фонду та передається ТОВ «Агролан-3» в натурі.

Посилаючись на встановлену судовим рішенням заборону на відчуження майна КСГП «Верховина», а також те, що співвласники майна КСГП «Верховина» передали в оренду ПАП «Верховина» належні їм на праві спільної часткової власності основні засоби (майно), загальною вартістю 480 950,00 грн, які (яке) можливо передати тим пайовикам, які не змогли отримати в натурі майно КСГП «Верховина», ОСОБА_1 просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення співвласників майнових паїв КСГП «Верховина», що відійшли до ПАП «Верховина» щодо четвертого питання порядку денного, зазначеного в Протоколі загальних зборів від 21 жовтня 2012 року, а саме щодо затвердження залишку пайового фонду реорганізованого КСГП та продажу його ТОВ «Агролан-3» на суму 187 000,00 грн, зокрема: другого поверху адмінбудинку у с. Мшанець на суму 90 000,00 грн (балансова вартість 66 277,00 грн); автогаражів у с. Мшанець на суму 15 000,00 грн (балансова вартість 13 694,00 грн); складу тракторної бригади на суму 50 000, грн (балансова вартість 2 449,00 грн); ферми у с. Мшанець, яка знаходиться в аварійному стані, на суму 10 000,00 грн; металолому (залишки сільськогосподарської техніки) на суму 60 000,00 грн; необлікованого майна на суму 7 000,00 грн, та щодо п`ятого питання порядку денного, зазначеного в Протоколі загальних зборів від 21 жовтня 2012 року, в частині виділення майна в натурі в рахунок частки пайового фонду для окремих власників з подальшим правом оформити право власності в порядку, передбаченому законом, зокрема: ТОВ «Агролан-3»: тік вартістю 88 624,00 грн; ОВБ - 3 800,00 грн; КЗС - 30 243,00 грн; зерносклад - 3 303,00 грн; ваги 30-тонної - 1 017,00 грн; другий поверх адмінбудинку у с. Мшанець на суму 90 000 грн (балансова вартість 66 277 грн); автогаражі у с. Мшанець на суму 15 000,00 грн (балансова вартість 13 694,00 грн); склад тракторної бригади на суму 5 000,00 грн (балансова вартість 2 449,00 грн); ферма в с. Мшанець, яка знаходиться в аварійному стані, на суму 10 000,00 грн; металолом (залишки сільськогосподарської техніки) на суму 60 000,00 грн; необліковане майно на суму 7 000,00 грн; та ОСОБА_2 : будівлю майстерні тракторної бригади вартістю 60 000,00 грн; будівлю автотракторної заправки вартістю 20 000,00 грн;

- визнати незаконним та скасувати рішення про реєстрацію права власності за ТОВ «Агролан-3» на будівлю майстерні тракторної бригади, загальною площею 371,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , прийняте державним реєстратором Тернопільської філії КП «Центр реєстрації прав», скасувавши внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 226, номер запису про право власності: 22456692, дата реєстрації 19 вересня 2017 року, індексний номер: 37201755, від 21 вересня 2017 року, на підставі якого вчинено запис про реєстрацію права власності за ТОВ «Агролан-3» на будівлю майстерні тракторної бригади, загальною площею 371,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення про реєстрацію права власності за ТОВ «Агролан-3» на склад тракторної бригади, загальною площею 564,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , прийняте державним реєстратором Тернопільської філії КП «Центр реєстрації прав», скасувавши внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 226, номер запису про право власності: 22455833, дата реєстрації 19 вересня 2017 року, індексний номер: 37200920, від 21 вересня 2017 року, на підставі якого вчинено запис про реєстрацію права власності за ТОВ «Агролан-3» на склад тракторної бригади, загальною площею 564,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витрати у справі покласти на відповідачів (т. 1, а. с. 2-11);

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 30 березня 2023 року, у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення судів попередніх інстанції мотивовані тим, що ТОВ «Агролан-3» правомірно набуло право власності на спірне нерухоме майно на підставі рішення загальних зборів співвласників майнових паїв КСГП «Верховина», що відійшли до ПАП «Верховина», від 21 жовтня 2012 року, та акта прийомки-передачі нерухомого майна, а права позивачки при цьому не порушені. Частка позивачки в пайовому фонді є незначною, тому вона не могла вплинути на рішення співвласників.

Доводи позивачки про неможливість прийняття рішення про передачу майна співвласників КСГП «Верховина» ТОВ «Агролан-3» та ОСОБА_2 , а також здійснення державної реєстрації права власності на спірне за ТОВ «Агролан-3», оскільки на це майно ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2007 року у справі № 2-409/07 накладено арешт, необґрунтовані.

Рішенням Зборівського районного суду від 09 жовтня 2007 року у справі № 2-409/07 у позові КСГП «Верховина» про витребування спірного майна (зерносклад, автогаражі, будівля майстерні тракторної бригади) відмовлено. Оскільки у задоволенні позову щодо спірного майна було відмовлено, судове рішення набрало законної сили, вжиті заходи забезпечення позову втратили чинність, що узгоджується з частинами третьою, шостою статті 154 ЦПК України 2004 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

29 квітня 2023 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 30 березня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування судами попередніх інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 755/9215/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази (висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000246 від 18 березня 2022 року № 97/22-22), не врахували, що ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року у справі № 599/616/17 встановлено, що станом на 12 жовтня 2012 року спірне майно перебувало під арештом, а тому загальні збори пайовиків, як і майнова комісія, не мали права відчужувати це майно. На момент державної реєстрації права власності на будівлю майстерні тракторної бригади та складу тракторної бригади відсутнє рішення суду про скасування арешту щодо вказаних об`єктів нерухомого майна.

Суди попередніх інстанцій порушили вимоги частини четвертої статті 82 ЦПК України.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що договір передачі майна колективом співвласників КСГП «Верховина» юридичній особі від 25 квітня 2000 року та акт прийому-передачі майна від 01 листопада 2004 року були продовжені лише до грудня 2007 року, є помилковим, оскільки суперечить статтям 5, 7-9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», а також спростовується рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 25 грудня 2007 року у справі № 2-409/07. Договір, укладений від імені колективу КСГП «Верховина», сторонами не розривався та не припинений, тому відповідно до статті 764 ЦК України поновлений на новий строк.

Твердження суду, що станом 12 жовтня 2012 року ТОВ «Агролан-3» було співвласником майнових паїв КСГП «Верховина» з посиланням на рішення Зборівського районного суду від 01 липня 2010 року, відповідно до якого ОСОБА_3 та ТОВ «Агролан-3» уклали договір дарування, суперечить фактичним обставинам справи.

ТОВ «Агролан-3» стало співвласником майнових паїв КСГП «Верховина» лише 29 липня 2013 року, усі інші свідоцтва про право власності на майновий пай, видані раніше, - погашені ще в листопаді 2008 року, тому загальні збори пайовиків не могли та не мали жодного права виділяти майно в натурі ТОВ «Агролан-3».

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу, поданому до суду у липні 2023 року, представник ТОВ «Агролан-3» - адвокат Жеребецька І. О. заперечувала проти доводів ОСОБА_1 , просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є співвласником майнових паїв КСГП «Верховина», що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай КСГП «Верховина» серії TP-VII № 014798 , виданого 11 вересня 2004 року.

Загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 01 червня 2001 року складала 819 150,00 грн, частка ОСОБА_1 визначена в розмірі 1 754,00 грн, що становить 0,22 %.

Відповідно до протоколу загальних зборів співвласників майнових паїв КСГП «Верховина», що відійшли до ПАП «Верховина», від 21 жовтня 2012 року (надалі також Протокол загальних зборів), щодо четвертого питанню порядку денного прийнято рішення про уточнення величини пайового фонду реорганізованого КСП «Верховина» та майна, яке призначалось для задоволення боргів КСГП «Верховина», та визначено фактичний залишок такого майна на суму 187 000,00 грн. До переліку такого майна ввійшли: другий поверх адмінбудинку у с. Мшанець на суму 90 000,00 грн (балансова вартість 66 277,00 грн); автогаражі у с. Мшанець на суму 15 000,00 грн (балансова вартість 13 994,00 грн); склад тракторної бригади на суму 5 000,00 грн (балансова вартість 2 449,00 грн.); ферма в с. Мшанець, яка знаходиться в аварійному стані на суму 10 000,00 грн; металолом (залишки сільськогосподарської техніки) на суму 60 000,00 грн; необліковане майно на суму 7 000,00 грн.

Протоколом зальних зборів також вирішено виділити майно в натурі в рахунок частки пайового фонду для окремих власників з подальшим правом оформити право власності в порядку передбаченому законом, зокрема, ТОВ «Агролан-3»: тік вартістю 88 624,00 грн; ОВБ - 3 800,00 грн; КЗС - 30 243,00 грн; зерносклад - 3 303,00 грн; вагу 30-тонну - 1 017,00 грн; другий поверх адмінбудинку у с. Мшанець на суму 90 000,00 грн (балансова вартість 66 277,00 грн); автогаражі у с. Мшанець на суму 15 000,00 грн (балансова вартість 13 694,00 грн); склад тракторної бригади на суму 5 000,00 грн (балансова вартість 2 449,00 грн); ферму в с. Мшанець, яка знаходиться в аварійному стані, на суму 10 000,00 грн; металолом (залишки сільськогосподарської техніки) на суму 60 000,00 грн; необліковане майно на суму 7 000,00 грн, та ОСОБА_2 : будівлю майстерні тракторної бригади вартістю 60 000,00 грн; будівлю автотракторної заправки вартістю 20 000,00 грн (п`яте питання порядку денного).

Актом приймання-передачі нерухомого майна від 25 жовтня 2012 року ТОВ «Агролан-3» передано вище перераховане майно та видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСГП (майновий сертифікат) серії ТР-ХІ, № 015457, видане Мшанецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області 29 липня 2013 року.

26 липня 2013 року ТОВ «Агролан-3» звернулося до Мшанецької сільської ради із заявою про видачу свідоцтва на право власності на майновий пай члена (майновий сертифікат) КСГП «Верховина» с. Мшанець Зборівського району на загальну суму 620 634,00 грн на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСГП ОСОБА_2 на суму 76 794,00 грн, що складає 9,32 % пайового фонду КСГП, договору про купівлю-продаж паю, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агролан-3» за 2013 рік, протоколу загальних зборів співвласників КСГП «Верховина» від 21 жовтня 2012 року, договору купівлі-продажу майнових паїв за 2012 рік про продаж часток на користь ТОВ «Агролан-3» номінальною вартістю 543 849,00 грн, що складає 65,59 %, свідоцтва на право власності на майновий пай члена КСГП «Верховина» з відмітками про відчуження часток.

На підставі рішення Виконавчого комітету Мшанецької сільської ради від 29 липня 2013 року № 29 голова Мшанецької сільської ради видав ТОВ «Агролан-3» свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСГП (майновий сертифікат) серії ТР-ХІ, № 015457, згідно з яким частка ТОВ «Агролан-3» визначена в розмірі 620 643,00 грн або 74,91 % від загальної вартості майна пайового фонду КСГП 849 150,00 грн, станом на 01 червня 2001 року. На звороті свідоцтва зазначено, що з майнового фонду КСГП «Верховина» с. Мшанець Зборівського районну Тернопільської області виділено в натурі ТОВ «Агролан-3» (вул. Мазепи, 15, с. Плотича, Тернопільський район) нерухоме майно, зокрема: будівлю майстерні тракторної бригади, будівлю автогаражів та будівлю складу тракторної бригади.

Постановою Зборівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 28 грудня 2013 року закрито кримінальне провадження за фактом перевищення службових повноважень головою Мшанецької сільської ради за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого частино першою статті 365 КК України, відкритого за заявою ОСОБА_1 про те, що головою сільської ради безпідставно видано ТОВ «Агролан-3» свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСГП «Верховина» (майновий сертифікат).

Державним реєстратором Тернопільської обласної філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Тернопільської області Музикою І. Є. на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 25 жовтня 2012 року, свідоцтва про права власності ТР-І, № 015457, від 29 липня 2013 року, технічного паспорта від 21 серпня 2013 року, зареєстровано 18 вересня 2017 року право власності за ТОВ «Агролан-3» на будівлю майстерні тракторної бригади за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлової будівлі складу тракторної бригади на АДРЕСА_1 та нежитлової будівлі автогаражів АДРЕСА_1, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

Позиція Верховного Суду

Правове регулювання спірних відносин

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства визначені, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (далі - Закон № 2114-XII).

У статті 1 Закону № 2114-XII передбачено, що колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Підприємство є юридичною особою, має поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку та може мати печатки. Підприємства можуть на добровільних засадах об`єднуватися в спілки (об`єднання), бути засновниками акціонерних товариств, які діють на основі своїх статутів.

Згідно зі статтями 7, 8 Закону № 2114-XII майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яке вони одержують при виході з підприємства. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Відповідно до статті 9 Закону № 2114-XI до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Крім того, питання виділення майнового паю урегульовано частково і в Указі Президента України від 03 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки».

Можна зробити висновок, що майновий пай - це частка кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства у пайовому фонді майна членів колективного сільськогосподарського підприємства, виражена у грошовій формі та визначена у відсотках до розміру пайового фонду, розмір якої залежить від трудової участі в діяльності цього підприємства. Право на майновий пай посвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат).

Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» з метою забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки зобов`язано відповідні органи влади розробити та здійснити протягом року комплекс організаційних заходів, в тому числі щодо: забезпечення вільного здійснення права власності на паї (передачі в оренду, купівлі-продажу, дарування, міни, спадкування); виділення в натурі власникам паїв (групі осіб чи окремим особам), індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованих КСП чи їх правонаступників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» серед іншого затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів КСП та їх документального посвідчення.

Відповідно до пунктів 13-14 вказаного Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

На виконання зазначених Указу Президента України і постанови Кабінету Міністрів України Міністерство аграрної політики України наказом від 14 березня 2001 року № 62 затвердило Порядок розподілу та використання майна реорганізованих КСП, відповідно до пункту 9 якого (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Абзацами 4-6 пункту 15 цього Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при виділенні майна у натурі групі співвласників, які уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, співвласники передають підприємству-правонаступнику (користувачу) один примірник цього договору і копію рішення зборів співвласників про виділення майна в натурі. Підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акту приймання-передавання майна робить відмітки про виділення майна в натурі у спільну часткову власність у Свідоцтвах цієї групи співвласників, що засвідчені підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтва з відмітками про виділення майна в натурі у спільну часткову власність, акт приймання-передавання майна та договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, можуть бути підставою для оформлення співвласниками прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що наявність у особи свідоцтва про право власності на майновий пай (сукупну вартість викуплених майнових паїв) свідчить про наявність у цієї особи виключно права на виділ в натурі майна зі складу пайового фонду КСП у розмірі вартості паю за рішенням зборів із дотриманням процедури, встановленої пунктом 15 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (наказ Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62).

Зазначене свідоцтво не є доказом виникнення у власника паю права власності на конкретне рухоме чи нерухоме майно, яке входить до складу пайового фонду.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 617/1374/17 (провадження № 61-101св21).

У постановах Верховного Суду від 30 березня 2020 року в справі № 125/1545/16-ц (провадження № 61-20164св19), від 01 жовтня 2020 року у справі № 310/7483/18 (провадження № 61-15183св19) зазначено, що до виділення на зазначені майнові сертифікати у передбаченому законом порядку конкретного майна усі вони є лише співвласниками майнових паїв, а не співвласниками майна. Право на майновий пай виникає у члена КСП, засвідчується відповідним документом - майновим сертифікатом і не пов`язується з конкретним майном до його виділення в натурі. Власники майнового паю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП, що не пов`язано з виділеним у натурі майна, не є співвласниками частки у праві спільної часткової власності колективного підприємства.

Суди установили, що ОСОБА_1 як колишній член КСГП «Верховина» є співвласником майнових паїв на загальну суму 1 754,00 грн, що від загальної вартості майна пайового фонду підприємства у розмірі 819 150,00 грн становить 0,22 %.

Як на підставу позову щодо незаконності рішення співвласників майнових паїв та вчинення похідних дій щодо реєстрації права власності ОСОБА_1 посилається на неможливість передачі майна співвласників КСГП «Верховина» у зв`язку з наявністю ухвали Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2007 року у справі № 2-409/07 про накладення арешту на майно КСГП «Верховина», у тому числі: зерносклад, автогаражі, будівлю майстерні тракторної бригади.

За загальним правилом, визначеним цивільним процесуальним законодавством України, заходи забезпечення позову діють до виконання рішення суду.

Відповідно до частин третьої, шостої статті 154 ЦПК України 2004 року заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

З матеріалів справи відомо, що рішенням Зборівського районного суду від 09 жовтня 2007 року у справі № 2-409/07 у позові КСГП «Верховина» про витребування спірного майна (зерносклад, автогаражі, будівлю майстерні тракторної бригади) відмовлено. Рішення суду першої інстанції в указаній частині набрало законної сили на підставі рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 25 грудня 2007 року.

З огляду на це та з урахуванням частини шостої статті 154 ЦПК України 2004 року, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що оскільки у задоволенні позову щодо спірного майна було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову втратили чинність.

Отже, станом на момент проведення загальних зборів співвласників майнових паїв КСГП «Верховина» 21 жовтня 2012 року арешт, накладений ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2007 року у справі № 2-409/07 на майно КСГП «Верховина», у тому числі: зерносклад, автогаражі, будівлю майстерні тракторної бригади, не міг вплинути на правомірність їх проведення.

Заявниця не зазначила аргументованих доводів, які б указували на помилкове тлумачення судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо дії заходів забезпечення позову у випадку відмови у позові та не довела порушення її прав як співвласника майнових паїв проведенням зборів 21 жовтня 2012 року.

Щодо підстави незаконності оскаржуваного рішення співвласників майнових паїв КСГП «Верховина» у зв`язку з тим, що раніше вони передали в оренду ПАП «Верховина» належні їм на праві спільної часткової власності основні засоби, які можливо виділити пайовикам в натурі, Верховний Суд виходить з такого.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2014 року у справі № 1907/2336/2012, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2013 року, за позовом ТОВ «Агролан-3» до ОСОБА_1 , ПАП «Верховина», співвласників майнових паїв КСГП «Верховина», треті особи - Мшанецька сільська рада, Зборівський РБТІ, про усунення перешкод у користуванні майном, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до співвласників майнових паїв КСГП «Верховина» про визнання незаконним рішення співвласників майнових паїв КСГП «Верховина», яке було прийняте на загальних зборах співвласників майнових паїв КСГП «Верховина» 21 жовтня 2012 року, позов ТОВ «Агролан-3» задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 та ПАП «Верховина» не чинити перешкоди ТОВ «Агролан-3» в користуванні нежитловими будівлями автогаражів на АДРЕСА_1 та будівлею складу комбайнів на тракторній бригаді КСГП «Верховина» в с. Мшанець і звільнити їх.

Вказаними судовими рішеннями, зокрема, встановлено, що за відчужене 21 жовтня 2012 року на загальних зборах співвласників майнових паїв КСГП «Верховина» спірне майно ТОВ «Агролан-3» виплатило пайовикам КСГП «Верховина» грошові кошти, що підтверджено відомістю на видачу коштів. 16 листопада 2012 року відбулось засідання комісії з розпаюванню майна ліквідованого КСГП «Верховина», на якому було вирішено передати в оренду ТОВ «Агролан-3» спірні будівлі в оренду і надати ОСОБА_4 повноваження для підписання договору, цього ж числа було укладено договір оренди, згідно з яким співвласники майнових паїв КСГП «Верховина» в особі ОСОБА_4 передали ТОВ «Агролан-3» в оренду різне майно в тому числі автогаражі в с. Мшанець Зборівського району та склад комбайнів на тракторній бригаді, що є предметом спору. Після ліквідації КСГП «Верховина» 30 серпня 2008 року власники майнових сертифікатів правомірно розпорядились своїм правом на майнові паї на користь

ТОВ «Агролан-3», доручивши комісії з розпаювання майна колишнього КСГП «Верховина» на підставі рішень співвласників майнових паїв від 23 вересня 2004 року, 19 березня 2006 року та 21 жовтня 2012 року, розпоряджатись майном, яке було виділено під майнові паї.

У справі № 1907/2336/2012 суди дійшли висновку, що на підставі рішення загальних зборів співвласників майнових паїв КСГП «Верховина» 21 жовтня 2012 року майнова комісія 16 листопада 2012 року правомірно розпорядилась спірним майном, передавши його в оренду ТОВ «Агролан-3», яке є фактичним власником спірного майна, сплативши повну його вартість співвласникам майнових паїв КСГП «Верховина».

Також у вказаній справі відхилено посилання ОСОБА_1 на відсутність кворуму на цих зборах, що спростовується наявним в матеріалах справи протоколом зборів та додатками № № 1-4 до нього (реєстрація пайовиків).

Крім цього, рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2010 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі №2-89/2010 відмовлено у позові ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , Мшанецької сільської ради, ТОВ «Агролан-3», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Зборівське бюро технічної інвентаризації, про визнання недійсними рішення комісії з розпаювання майна, рішення Виконавчого комітету Мшанецької сільської ради, свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Указаним рішенням суду встановлено, що на підставі договору дарування від 15 жовтня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 і ТОВ «Агролан-3», останнє стало співвласником майна КСГП «Верховина». За погодженням із комісією з розпаювання майна КСГП «Верховина» ТОВ «Агролан-3» уклало договори купівлі-продажу майнових паїв, отримавши сертфікат на суму 162 440 грн і звернулося до комісії із заявою про виділення майна в натурі, яка була задоволена. Рішенням Виконавчого комітету Мшанецької сільської ради від 27 листопада 2008 року № 41 погоджено передачу у власність ТОВ «Агролан-3» комплексу току, розташованого на АДРЕСА_1, і згідно зі свідоцтвом про право власності від 15 грудня 2008 року передано ТОВ «Агролан-3» у власність.

Таким чином, доводи касаційної скарги про те, що 15 жовтня 2008 року ОСОБА_3 і ТОВ «Агролан-3» не уклали договір дарування суперечить фактичним обставинам справи, в якій ухвалено остаточне судове рішення, яке набрало законної сили.

Указані обставини також встановлені рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2009 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_1 до Мшанецької сільської ради, ТОВ «Агролан-3», Зборівського БТІ про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, за зустрічним позовом ТОВ «Агролан-3» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користування майном, яке набрало законної сили.

Згідно із частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, а також враховуючи обставини, встановлені у вказаних справах, суди першої та апеляційної інстанцій правильно вважали безпідставними посилання позивачки на незаконність рішення співвласників майнових паїв КСГП «Верховина» в частині рішення щодо четвертого питання порядку денного, зазначеного в Протоколі загальних зборів від 21 жовтня 2012 року.

Враховуючи вказані вище норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

У справі, що розглядається, позивачці надано відповідь на всі істотні питання, що виникли при кваліфікації спірних відносин, та доводи, викладені позивачкою у позові, а доводи зазначені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій. Наявність у скаржника іншої точки зору на встановлені судами обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості прийнятих місцевим та апеляційним судом рішень та фактично зводиться до спонукання касаційного суду до прийняття іншого рішення - на користь скаржника.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів констатує, що наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій та зводяться до вимоги здійснити переоцінку доказів та встановити нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанцій. Отже, відсутні підстави вважати, що суди порушили норми матеріального та процесуального права.

Інші доводи були предметом розгляду судів та додаткового правового аналізу не потребують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками судів, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).

Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони, хоча пункт 1 статті 6 і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент (рішення у справі «Ruiz Toriya v. Spaine», заява від 09 грудня 1994 року № 18390/91, § 29). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «HIRVISAARI v. FINLAND», заява від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 2).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 30 березня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара