Справа № 698/515/24
Провадження № 2/698/236/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 липня 2024 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Лазаренко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у вигляді франшизи в розмірі 3200,00 грн. та упущену вигоду в сумі 5236,65 грн., а також моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Проте подана позовна заява викладеним вимогам не відповідає. До позовної заяви позивачем надано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 1211,20 гривні, що сплачений за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди. Разом з цим, позовна заява містить дві вимоги майнового характеру, а саме: стягнути матеріальну шкоду у вигляді сплаченої франшизи в розмірі 3200,00 грн., упущена вигода в сумі 5236,65 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Згідно позиції Верховного Суду (справа 761/11472/15-ц потсанова від 28.11.20218 року) моральна шкода, що визначена у грошовому вимірі є шкодою майнового характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру подано фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1211,20 грн.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню у вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди належать: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому, слід розмежовувати відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) та моральної шкоди. Позивачем, як вже зазначалось, серед іншого заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди, тобто матеріально-правову вимогу про відшкодування моральної шкоди, Пунктом 3 Постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а відтак, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру, що узгоджується з правовою позицією, викладено в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц. Разом з цим, позивачем при зверненні з позовом до суду, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, не додано документів, що підтверджують сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору за позоною вимогою про стягнення моральної шкоди.

Враховуючи, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачу необхідно сплати судовий збір в розмірі 1211,20 грн..

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством та підлягає залишенню позовної заяви без руху, для усунення вказаних недоліків в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. ст. 175-178, 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України). Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу до виконання. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Лазаренко