П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року місто Київ

справа № 369/14476/21

провадження №22-ц/824/7010/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Немировська О.В., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ТОВ «Фінансова компанія «Позика»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика»

на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2022 року, ухвалене у складі судді Волчко А.Я.,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8090, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. від 21 вересня 2021 року, щодо стягнення на користь ТОВ «ФК «Позика» заборгованості, що виникла за кредитним договору № 539-089/08Р від 11 вересня 2008 року, який укладений між АКТ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1

Позов обґрунтовано тим, що нотаріус грубо порушила порядок вчинення виконавчого напису, не перевіривши чи були виконані зобов`язання по договору кредитування, здійснюючи виконавчий напис.

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем.

Позивач зазначає про те, що зобов`язання згідно кредитного договору від11 вересня 2008 року, який укладений між АКБ «Правекс-банк» та ОСОБА_1 уже було виконано.

23 червня 2015 року Апеляційним судом м.Києва винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Правекс-банк» заборгованість за кредитним договором.

Після винесення рішення було відкрито виконавче провадження та виконано рішення суду, про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 23 листопада 2020 року.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8090, вчинений приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М. від 21 вересня 2021 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Позика» заборгованості, що виникла за кредитним договором від 11 вересня 2008 року, який укладений між АКТ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з заочним рішенням ТОВ «ФК «Позика» подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає, що заочне рішення ухвалено з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Зокрема зазначає про те, що реєстр кредитних договорів, де зазначена сума заборгованості по кредитному договору є достатнім і беззаперечним доказом наявності заборгованості. Окрім цього, документами на підтвердження наявності та суми заборгованості за кредитним договором є банківські виписки (ПАТ «Правекс-Банк») за період з 11 вересня 2008 року по 31 травня 2017 року та про рух коштів по рахунку за кредитним договором від 11 вересня 2008 року відповідно до норм чинного законодавства України. Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором розраховано станом на дату укладення договору відступлення прав вимоги від 31 травня 2015 року та відповідно до реєстру кредитних договорів, що є додатком до договору.

Вважає, що позивачем ОСОБА_1 , у позові не було доведено обставини та не надано докази, що б свідчили про відсутність боргових зобов`язань за кредитним договором від 11 вересня 2008 року. А вчинення нотаріального напису та його виконання здійснювалось на погашення заборгованості, що виникла за кредитним договором, укладеним з ПАТ «Правекс-Банк».

Представник відповідача ТОВ «ФК «Позика» в судове засідання не з`явився, відповідач про місце, день і час розгляду справи повідомлений шляхом направлення судового повідомлення до електронного кабінету, причини своєї неявки не повідомив, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність його представника відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. не з`явилася, судове повідомлення з інформацією про місце, день і час розгляду справи повернуте до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч.8 ст.12 ЦПК України дає підстави вважати особу повідомленою про судове засідання.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Топчій М.Ю. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Судом установлено, що виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Сазоновою О.М. зареєстрований в реєстрі за № 8090 від 21 вересня 2021 року, про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Позика», заборгованості, що виникла за кредитним договором№ 539-089/08Р від 11 вересня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Правекс-Банк», суми заборгованості в розмірі 622546,51 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та/або здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «ФК «Позика», зазначений у виконавчому написі, є безспірним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Установлено, що 11 вересня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальникові був наданий кредит на загальну суму 21056 доларів США терміном з 11 вересня 2008 року по 11 вересня 2015 року .

Умовами кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 251 долари США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору.

Пунктом 9.2 кредитного договору визначено, що шляхом підписання даного договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом, зазначений у п.1.2 даного договору припиняється достроково на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Про припинення строку користування кредитом банк письмово повідомляє позичальника.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 23 червня 2015 рок установлено, що кредитор 8 травня 2013 року пред`явив до боржника й поручителя позов про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 32550,88 доларів США.. Строк дії договору до 11 вересня 2015 року. Крім того, рішенням установлено, що розмір простроченої заборгованості, в тому числі залишку за кредитом, з 11 травня 2010 року складає 16036 доларів США. Прострочені проценти обчислювались позивачем за 2009, 2011, 2011, 2012, 2013 роки.

Цим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Правекс Банк» заборгованість у розмірі 178108,26 грн., що еквівалентно 22283,03 доларів США.

Постановою заступника начальника відділу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 23 листопада 2020 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/10518/13-ц від 27 травня 2016 року, виданого Дніпровським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс - Банк» боргу у сумі 178998,80 грн. закінчено у зв`язку з тим, що вимоги виконавчого документа виконані в повному обсязі.

Зі змісту виконавчого напису слідує, що строк платежу по кредитному договору настав, стягнення заборгованості здійснюється за період з 4 лютого 2019 року по 13 вересня 2021 року. Сума заборгованості складається із суми заборгованості за тілом кредиту та суми заборгованості за відсотками.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або в іншім способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.8 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами, організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевіряти, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме:п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині « а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пункту 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого нотаріального договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; г) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року.

Відповідно до п.1 Переліку (в редакцій вчинення виконавчого напису) - «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений у простій письмовій формі, тобто нотаріально не посвідчений.

Крім того, рішенням суду установлено, що банк, пред`явивши вимоги до позичальника та поручителя 8 травня 2013 року змінив строк виконання зобов`язання, відповідно кредитор не вправі нараховувати проценти у розмірі, передбаченому умовами договору. Разом з тим, як слідує з виконавчого напису нотаріуса, стягнення заборгованості, яка складається із заборгованості по тілу кредиту та заборгованості за відсотками, т здійснюється за період з 4 лютого 2019 року по 13 вересня 2021 року. Крім того, рішенням Апеляційного суду м.Києва від 23 червня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Правекс Банк» заборгованість за кредитом та залишку позики у розмірі 16036 доларів США.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Реєстр кредитних договорів, в яких зазначена сума заборгованості по кредитному договору, укладеним ПАТ «Правекс-Банк» з ОСОБА_1 , на який посилається відповідач в апеляційній скарзі, з урахуванням встановлених обставин, а саме наявність рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , виконання цього рішення останнім, не є належним та допустимим доказом, що підтверджує безспірність заборгованості ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що надані апелянтом до апеляційної скарги на підтвердження розміру заборгованості первинні бухгалтерські документи (банківські виписки по рахунку) щодо кредиту, не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки такі виписки, як зазначено у рішенні суду першої інстанції, мали бути надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Таких документів нотаріусу надано не було, про що свідчить копія запиту ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», спрямована 4 серпня 2023 року до АТ «Правекс Банк».

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «ФК «Позика» зазначений у виконавчому написі є безспірним, є правильним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зазначено, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позов підлягає задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення. Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 9 липня 2024 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: О.В. Немировська

А.М. Стрижеус