Провадження №2/752/5567/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення та продовження строку для виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду міста Києві від 18.06.2024,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою про роз`яснення ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 18.06.2024 по справі №752/12463/24, якою її позовну заяву до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів залишено без руху.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів залишено без руху. Зазначена ухвала є не зовсім зрозумілою (неясною), що ускладнює її виконання, а тому просила суд роз`яснити ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18.06.2024 по справі №752/12463/24, а саме:

-Чи є письмове підтвердження ОСОБА_1 про звернення до суду у січні 2022 року, яке зазначене в позовній заяві, та копія ухвали суду від 17.01.2022 по справі №752/375/22, яка додана до позову, власним письмовим підтвердженням позивача про те, що ним подавався інший позов до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (щодо основної вимоги позивача про прийняття рішення судом щодо припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та ДП «Донецька залізниця»;

-Чи є похідна вимога ОСОБА_1 до відповідача (правонаступника) ДП «Донецька залізниця» про зобов`язання АТ «Українська залізниця» внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про припинення трудових відносин 31.12.2015 і зобов`язання відповідача сплатити обов`язкові платежі за ОСОБА_1 до бюджету та спеціальних фондів України, самостійною вимогою, яка виникла не в зв`язку з невиконанням ДП «Донецька залізниця» вимог трудового законодавства та самостійною вимогою, яка виникла з інших правовідносин;

-Чи є похідна вимога ОСОБА_1 до відповідача про зобов`язання АТ «Українська залізниця» про сплату АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 мінімальної заробітної плати з 01.11.2014 по 31.10.2015 самостійною вимогою, яка виникла не у зв`язку з невиконанням ДП «Донецька залізниця» вимог трудового законодавства та самостійною вимогою, яка виникла з інших правовідносин;

-За які саме позовні вимоги ОСОБА_1 треба сплатити 3633, 60 грн та вказати загальну суму судового збору.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши заяву про роз`яснення судового рішення та продовження строку для виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду міста Києві від 18.06.2024, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів залишено без руху. Запропоновано позивачу ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до Голосіївського районного суду міста Києва: належним чином оформленого документу, що підтверджує оплату судового збору за подання до суду позовної заяви у сумі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп. за кожну позовну вимогу; належним чином оформленої позовної заяви, в якій зазначити ціну позову та обґрунтований розрахунок суми, що стягується, в даному випадку розмір заборгованості заробітної плати, з доказами наявності такої заборгованості та власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

В свою чергу, відповідно до п. 21постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», питання роз`яснення рішення суду розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Тобто роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Виходячи з цієї норми закону, роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням.

Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`яснення підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, в мотивувальній частині ухвали Голосіївського районного суду міста Києві від 18.06.2024, зазначено, що причинами залишення позовної заяви без руху є те що, позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду не додала до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору.

Разом з тим, у позовній заяві позивачем зазначені 3 самостійні позовні вимоги немайнового характеру до Акціонерного товариства «Українська залізниця»: 1) прийняти рішення щодо припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та ДП «Донецька залізниця»; 2) зобов`язати відповідача внести запис до трудової книжки позивача про припинення трудових відносин; 3) зобов`язати відповідача сплатити обов`язкові платежі за позивача до бюджету та спеціальних фондів.

Отже, оскільки позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, то судовий збір за кожну вимогу окремо становить 3633,60 грн (1211,20 грн * 3 = 3633,60 грн).

Також вивчивши матеріали позовної заяви було встановлено, що вона була подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- у позові не зазначена ціна позову та обґрунтований розрахунок суми, що стягується, в даному випадку розмір заборгованості заробітної плати, з доказами наявності такої заборгованості;

- не сплачений судовий збір за три позовні вимоги немайнового характеру у повному розмірі у сумі 3633,60 грн за кожну позовну вимогу (відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору - 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1211,20 грн. та не більше 15140 грн.) за наступними реквізитами:

Саме ці недоліки не дали підстави відкрити провадження по справі.

Заявниця вказує, що зазначена ухвала суду є їй незрозумілою, однак не можуть вважатись підставами для роз`яснення рішення суду обставини, які зумовлені суб`єктивними факторами, що і випливає із змісту заяви.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 суд не вбачає обґрунтованих підстав для роз`яснення ухвали Голосіївського районного суду міста Києві від 18.06.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів, щодо якого заявник просить надати роз`яснення.

Вказане рішення не є тим судовим рішенням, яке відповідно до положень ст. 271 ЦПК України підлягає роз`ясненню, оскільки воно є повним, чітким та зрозумілим, ухваленим на підставі наявних в справі матеріалів та не потребує роз`яснення.

З наведених підстав слід відмовити у роз`ясненні ухвали суду від 18.06.2024 року.

Щодо продовження строку для виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду міста Києві від 18.06.2024, суд зазначає наступне.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.06.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України, та наданий позивачу 10-денний строк з дня отримання ухвали на усунення недоліків.

Зазначена копія ухвали суду доставлена 20.06.2024 позивачу до її електронної скриньки, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, а також не заперечується позивачем.

Такими чином, останнім днем для усунення недоліків позову було 01.07.2024.

ОСОБА_1 24.06.2024 звернулася з заявою про продовження строку для виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду міста Києві від 18.06.2024.

Частинами 2, 3, 5-8 ст. 127 ЦПК України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд зазначає, що заява ОСОБА_1 про продовження строку для виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду міста Києві від 18.06.2024 не містить обґрунтування необхідності продовження строку та не містить доводів заявниці, які підтверджують поважність причин неможливості усунути недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, тобто до 01.07.2024, а тому клопотання ОСОБА_1 про продовження строку для виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду міста Києві від 18.06.2024 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,127, 258-261, 271, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення та продовження строку для виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду міста Києві від 18.06.2024 у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» про припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено 08.07.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова