Номер провадження: 22-ц/813/4044/24
Справа № 947/9576/23
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/9576/23

Номер провадження: 22-ц/813/4044/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

- за участі секретаря судового засідання Губара Д.В.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за апеляційною скаргою адвоката Добрянського Віктора Леонідовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Куриленко О.М. об 11 годині 18 хвилині 18 грудня 2023 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати незаконним рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. про перереєстрацію права власності на квартиру, що є об`єктом Договору іпотеки від 22.08.2008р. за №1504/0808/45-020-Z-l, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., запис про право власності за №№44503704, індексний номер 60979264 від 18.10.2021 р., про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою - АДРЕСА_1 , та складається із житлової кімнати, площею 18,4 кв. м., загальною площею - 32 кв. м.; Договір № 2292/К Про відступлення права вимоги, серія та № 236, виданий Антипова І.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; Копія листа-вимоги серія та № Е/38/72/ДЛТ, виданий 19.02.2021 р., видавник ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Копія листа-вимоги, серія та №Е/5/72/ДЛТ, виданий 17.12.2020 р. ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Кредитний договір від 28.09.200р. за № 1504/0808/45-020 з ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого був - ПАТ «Сведбанк»); 2) скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. про перереєстрацію права власності на квартиру, що є об`єктом Договору іпотеки від 22.08.2008р. за №1504/0808/45-020-Z-l, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., запис про право власності за №№44503704, індексний номер 60979264 від 18.10.2021 р., про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою - АДРЕСА_1 , та складається із житлової кімнати, площею 18,4 кв. м., загальною площею - 32 кв. м.; Договір № 2292/К Про відступлення права вимоги, серія та № 236, виданий Антипова І.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; Копія листа-вимоги серія та № Е/38/72/ДЛТ, виданий 19.02.2021 р., видавник ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Копія листа-вимоги, серія та №Е/5/72/ДЛТ, виданий 17.12.2020 р. ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Кредитний договір від 28.09.200р. за № 1504/0808/45-020 з ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого був - ПАТ «Сведбанк»). Також позивачка просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі - 10 000 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що 22.08.2008 року позивачка та ОСОБА_2 уклали Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 та складається із житлової кімнати, площею 18,4 кв. м., загальною площею - 32 кв. м..

Для купівлі квартири 22.08.2008 року позивачка уклала кредитний договір № 1504/0808/45-020 з ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є - ПАТ «Сведбанк»). Згідно Договору банк надав грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 40 000 доларів США, строком - до 22.08.2028 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1504/0808/45-020 по погашенню заборгованості 22.08.2008 року було укладено Договір поруки № 1504/0808/45-020-Р-1, згідно якого ОСОБА_3 виступив поручителем з солідарною відповідальністю за наданим кредитом.

З метою забезпечення кредитного договору 22.08.2008 року між Позивачкою та ВАТ «Сведбанк» було укладено Договір іпотеки № 1504/0808/45-020-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А..

Позивачка зазначає, що у подальшому було здійснено перехід прав, на підставі Договору про відступлення прав вимоги до ТОВ «Консалт Солюшенс», та здійснено перереєстрацію права власності на квартиру, внесено запис про право власності.

Позивачка вважає дії відповідача незаконними, оскільки їх вчинено з порушенням вимог закону Посилається на те, що жодних документів та вимог про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором та про укладання договорів про відступлення прав вимоги вона не отримувала, вважає що квартира незаконно вибула з її володіння.

У приватного нотаріуса були наявні підстави для відмови у державній реєстрації за ТОВ «Консалт Солюшенс» права власності на спірну квартиру, з огляду на те, що квартира має загальну площу - 32 кв. м. та використовується як місце постійного проживання позивачки, а тому не може бути примусово стягнута під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (а. с. 1 7).

Позиція сторін в суді першої інстанції

ТОВ «Консалт Солюшенс» у відзиві на позовну заяву просить в її задоволенні відмовити.

Представник відповідача вказує на те, що факт отримання кредитних коштів та подальше невиконання умов кредитного договору підтверджується самим позивачем в позовній заяві.

Сторони в іпотечному договорі узгодили можливість Іпотекодержателя здійснити реєстрацію права власності на Предмет іпотеки в разі порушення Основного зобов`язання та встановили процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір іпотеки №1504/0808/45-020-Z-1 містить відповідне застереження у п. 12.3.

ТОВ «Консалт Солюшенс» було виконано вимоги п. 61 Порядку та направлено двічі вимоги з періодичністю не менше ніж один місяць на адресу місця проживання позивачки. Крім того, відповідачем вимога направлялась за двома відомими адресами позивача.

Помилковими є доводи позовної заяви на те, що приватним нотаріусом не було застосовано положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки вони є безпідставними та юридично неспроможними (а. с. 75 79).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2023 року відмовлено у задоволені вищевказаного позову ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт солюшенс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 20 000,00 грн..

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ТОВ «Консалт Солюшенс» виконало вимоги п. 61 Порядку та направляло двічі вимоги, з періодичністю не менше ніж один місяць, на адресу місця проживання позивачки.

Таким чином, дії ТОВ «Консалт Солюшенс» та нотаріуса, як державного реєстратора, в будь-якому випадку є правомірними, з огляду на той факт, що відповідно вимогам пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, надання державному реєстратору засвідчених іпотекодержателем копій рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення - це саме той склад документів, що наданий ТОВ «Консалт Солюшенс» для державної реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Консалт Солюшенс» відбулась 13.10.2021 року, тобто після втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Щодо розміру заборгованості, суд виходив з того, що актуальна заборгованість була відображена у вимогах, які направлялись на адресу ОСОБА_1 , сума боргу за основним зобов`язанням була вказана в загальному розмірі - 35 156,10 долара США.

Отже, посилання позивачки на порушення норм чинного законодавства при проведенні оскаржуваної реєстраційної дії, в цій частині, є невмотивованими.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходив з того, що позивачкою не надано клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, до закінчення судових дебатів не наведено жодних міркувань про зменшення розміру витрат на правову допомогу. Тому надані види правничої допомоги та їх тривалість є доведеними та обґрунтованими. З огляду на вказане, суд першої інстанції вважав справедливим відшкодування позивачем на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі - 20 000 грн. (а. с. 142 150).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Добрянський В.Л., діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Київськогорайонного суду м. Одеси від 18.12.2023 року. Ухвалити нове судове рішення, яким: 1) визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки номер 110, виданий 15.03.2019 року приватним нотаріусом Калінюк О.Б.; 2) скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. про перереєстрацію права власності на квартиру, що є об`єктом Договору іпотеки від 22.08.2008р. за №1504/0808/45-020-Z-l, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., запис про право власності за №№44503704; індексний номер 60979264 від 18.10.2021 р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та складається із житлової кімнати площею 18.4 кв.м, загальною площею 32 кв.м.; Договір № 2292/К від 21.07.2020 р., Про відступлення права вимоги, серія та № 236, виданий Антипова І.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; Копія листа-вимоги серія та № Е/38/72/ДЛТ, виданий 19.02.2021 р., видавник ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Копія листа- вимоги, серія та № Е/5/72/ДЛТ, виданий 17.12.2020 р. ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Кредитний договір від 28.09.2020р. за № 1504/0808/45-020 з ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого був ПАТ «Сведбанк»); 3) у разі залишення апеляційної скарги без задоволення або частковій зміни рішення, зменшити суму стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» витрати на професійну правничу допомогу до розміру 5 000 грн..

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) будь-яких повідомлень про зміну кредитора остання не отримувала. Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору та вимоги щодо погашення заборгованості нею також не отримувались; 2) відповідачем надано нотаріусу лише Звіт про експерту грошову оцінку земельної ділянки серія та №2021-236, виданий 04.10.2021 року Р. ФОП ОСОБА_4 .. Оцінка саме предмета іпотеки не проводилась; 3) жодних документів та вимог про усунення порушення зобов`язання за кредитним договором та про укладення зазначених договорів апелянт не отримувала. Доказів направлення вимоги та про отримання останньою не має (а. с. 156 160).

Позиція відповідача в апеляційному суді

ТОВ «Консалт Солюшенс» у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Товариство вказує на те, що безпідставними є посилання апелянта про неотримання будь-яких вимог про усунення порушень зобов`язання за кредитним договором та відсутність доказів їх направлення. Судом першої інстанції при ухвалення рішення було надано правомірну оцінку вказаним обставинам.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про не проведення оцінки іпотечного майна перед зверненням стягнення на предмет іпотеки на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку», оскільки вказані докази були надані приватному нотаріусу при здійсненні ним державної реєстрації.

Факт повідомлення чи не повідомлення боржника про зміну кредитора не є предметом дослідження у вказаній справ, та не може братись судом до уваги. Оскарження договору відступлення не заявлялось позивачкою у позовній заяві, та також не може братись судом до уваги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Консалт Солюшенс» просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді у розмірі 10 000 грн. (а. с. 181 193).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.01.2024 року апеляційну скаргу адвоката Добрянського В.Л., діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2023 року, залишено без руху (а. с. 167 167 зворотна сторона).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом було надано заяву, якою усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Добрянського В.Л., діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2023 року (а. с. 174 174 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2024 року закінчено підготовку справи до розгляду. Призначено справу до розгляду в приміщення Одеського апеляційного суду (а. с. 175).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Адвокат Башук Д.С., діючий від імені ТОВ «Консалт Солюшенс», у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон АліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для її розгляду, заслухавши думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Добрянського В.Л., діючого від імені ОСОБА_1 , не підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

22 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1504/0808/45-020, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі - 40 000 доларів США, на строк по 22 серпня 2028 року. Кредитні кошти призначені для здійснення Позичальником розрахунків по Договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , загальною площею - 32,0 кв. м..

22.08.2008 року позивачка та ОСОБА_2 уклали Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 та складається із житлової кімнати площею - 18.4 кв. м., загальною площею - 32 кв. м..

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1504/0808/45-020 по погашенню заборгованості, 22.08.2008 року було укладено Договір поруки № 1504/0808/45-020-Р-1, згідно умов якого ОСОБА_3 виступив поручителем з солідарною відповідальністю за наданим кредитом.

З метою забезпечення кредитного договору, 22.08.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» було укладено Договір іпотеки № 1504/0808/45-020-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А.

ТОВ «Консалт Солюшенс» є кредитором за Кредитним договором № 1504/0808/45-020 від 22.08.2008 року, з усіма додатковими договорами та угодами до нього та Іпотечним договором № 1504/0808/45-020-Z-1 від 22.08.2008 року, на підставі Договору № 2292/К від 21.07.2020 року про відступлення прав вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі № 236, який укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс».

Як вбачається з інформаційної довідки № 299501487, 13.10.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. здійснено перереєстрацію права власності на квартиру, що є об`єктом договору іпотеки та внесено запис про право власності за № 44503704.

Підстава державної і реєстрації: копії поштових відправлень без номера, виданий 21.12.2020 р. АТ «Укрпошта»; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки серія та № 2021-236, виданий 04.10.2021 Р. ФОП ОСОБА_4 ; копія листа-вимоги серія та № Е/38/72/ДЛТ, виданий 19.02.2021 р., видавник ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; договір іпотеки № 15004/0808/45-020-Z-1, серія та № 13932, видавник Іллічова Н.А., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; договір № 2292/К Про відступлення права вимоги, серія та № 236, виданий Антипова І.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; Копія листа-вимоги, серія та № Е/5/72/ДЛТ, виданий 17.12.2020 року ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Довідка іпотекодержателя про суму боргу за основним зобов`язанням, серія та № 125, виданий 13.10.2021 р. ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Копія листа-вимоги, серія та № Е/39/72/ДЛТ, виданий 19.02.2021 р., ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 60979264 від 18.10.2021 р. 19:51 годин, приватний нотаріус Фролова Р.В. Одеський міський нотаріальний округ. Власник: ТОВ "Консалт Солюшенс".

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів викладених у відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів звертає увагу, що серед підстав та предмету позову позивачкою не заявлялись вимоги про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки номер 110, виданим 15.03.2019 року приватним нотаріусом Калінюк О.Б..

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Тому з огляду на вищевказане, вказані доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги та апеляційним судом правова оцінка їм не надається.

Щодо доводів апеляційної скарги про не отримання вимог про усунення порушень зобов`язань за кредитним договором та відсутність доказів направлення вказаних вимог, колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки таке виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За змістом статті 36 Закону України «Про іпотеку» вбачається що, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимоги іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як встановлено Договором іпотеки № 1504/0808/45-020-Z-1, а саме п. 11 договору, сторони дійшли згоди, що Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання Іпотекодавцем основного зобов`язання повністю або частково, у т.ч. якщо Іпотекодавець не поверне Іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов`язанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов`язання (як основного боргу, так і процентів за ним).

При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту Договору випадків Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.

Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту Договору тридцятиденний строк починає відліковуватись з дати, що зазначена на квитанції, яка надається Іпотекодержателю відділенням зв`язку при відправленні Іпотекодавцю листа з вимогою про усунення порушень основного зобов`язання з повідомленням про вручення, або, зазначена на такому листі, що отриманий Іпотекодавцем особисто у Іпотекодержателя.

Пунктом 12 Договору іпотеки № 1504/0808/45-020-7-1 встановлено, що за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: 12.1. За рішенням суду; 12.2. У безпосередньому порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; 12.3. Згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, викладене в пп. 12.3.1. та 12.3.2. цього пункту Договору: 12.3.1. Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

З огляду на вищевказане, сторони в Іпотечному договорі узгодили можливість Іпотекодержателя здійснити реєстрацію права власності на Предмет іпотеки в разі порушення Основного зобов`язання та встановили процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, відповідно до положень статті 37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Договір іпотеки № 1504/0808/45-020-7-1 містить відповідне застереження, зокрема в пункті 12.3.

Відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателеміпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень а поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, ще забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі колі договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачені можливість обміну електронними документами);

3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основиним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єкта оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк.

Встановлено, що документами, які стали підставою для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки та які долучені до матеріалів реєстраційної справи, є зокрема: Лист-вимога відповідно до ст. ст. 35, 37, 38, 40 Закону України «Про іпотеку» № Е/5/72/ДЛТ від 17.12.2020 року, яка була направлена ОСОБА_1 ні адресу предмета іпотеки: АДРЕСА_1 . Конверт з вказаною вимогою був повернутий відправнику у зв`язку із закінчення встановленого строку зберігання поштового відправлення (а. с. 96).

Крім того, ТОВ «Консалт Солюшенс», також направляв вищевказану вимогу й на адресу позивачки, яка була зазначена у договорах кредиту та іпотеки - АДРЕСА_3 . Конверт з вказаною вимогою був повернутий відправнику у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою «не проживає» (а. с. 94).

Повторно лист-вимогу відповідно до ст. ст. 35, 37, 38, 40 Закону України «Про іпотеку» № Е/39/72/ДЛТ від 19.02.2021 року, було направлено ОСОБА_1 на адресу предмета іпотеки:- АДРЕСА_1 . Конверт з вказаною вимогою був повернутий відправнику у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення (а. с. 93).

Крім того, ТОВ «Консалт Солюшенс», також направляв вищевказану вимоги й на адресу позивачки, яка була зазначена у договорах кредиту та іпотеки - АДРЕСА_3 . Конверт з вказаною вимогою був повернутий відправнику у зв`язку із адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 91).

З огляду на вказане, вірними є висновки суду першої інстанції, що ТОВ «Консалт Солюшенс» виконало вимоги п. 61 Порядку та направляло двічі вимоги з періодичністю не менше ніж один місяць на адресу місця проживання позивача.

Таким чином, дії ТОВ «Консалт Солюшенс» та нотаріуса, як державного реєстратора, в будь-якому випадку є правомірними з огляду на той факт, що відповідно вимогам пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, надання державному реєстратору засвідчених іпотекодержателем копій рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення - це саме той склад документів, що наданий ТОВ «Консалт Солюшенс» для державної реєстрації права власності на предмет іпотеки.

З огляду на вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доводи позивача про незаконність державної реєстрації права власності на предмет іпотеки через неотримання іпотекодавцем вимоги про усунення порушень, є необґрунтованими та недоведеними. Позивачем вищевказані обставини не спростовано.

Доводи апелянта про те, що оцінка предмета іпотеки на момент набуття права власності не проводилась, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки серед підстав позову вказані доводи не були заявлені та судом першої інстанції оцінка вказаним обставинам не надавалась.

Крім того колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону «Про іпотеку», іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Як вбачається, з інформаційної довідки № 299501487, 13.10.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. здійснено перереєстрацію права власності на квартиру, що є об`єктом договору іпотеки та внесено запис про право власності за № 44503704.

Підстава державної реєстрації: копії поштових відправлень без номера, виданий 21.12.2020 р. АТ «Укрпошта»; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки серія та № 2021-236, виданий 04.10.2021 р. ФОП ОСОБА_4 ; копія листа-вимоги серія та № Е/38/72/ДЛТ, виданий 19.02.2021 р., видавник ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; договір іпотеки № 15004/0808/45-020-Z-1, серія та № 13932,видавник Іллічова Н.А., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; договір № 2292/К Про відступлення права вимоги, серія та № 236, виданий Антипова І.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; Копія листа-вимоги, серія та № Е/5/72/ДЛТ, виданий 17.12.2020 року ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Довідка іпотекодержателя про суму боргу за основним зобов`язанням, серія та № 125, виданий 13.10.2021 р. ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Копія листавимоги, серія та № Е/39/72/ДЛТ, виданий 19.02.2021 р., ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС"; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 60979264 від 18.10.2021 р. 19:51 годин, приватний нотаріус Фролова Р.В. Одеський міський нотаріальний округ. Власник: ТОВ "Консалт Солюшенс".

Отже з вказаного слідує, що ТОВ «Консалт Солюшенс» для проведення державної реєстрації звернення стягнення на предмет іпотеки надавав державному реєстратору, з-поміж інших документів, Звіт № 2021-236 від 04.10.2021 року про оцінку майна, відповідно до якої предмет іпотеки станом на 04.10.2021 року коштує - 618 240 грн..

ТОВ «Консалт Солюшенс» було долучено до відзиву на апеляційну скаргу копію висновку зі Звіту № 2021-236 від 04.10.2021 року про оцінку майна, проведену ФОП ОСОБА_4 , об`єктом оцінки є однокімнатна квартира АДРЕСА_4 (а. с. 194).

Щодо вимог про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що апелянтом жодним чином не обґрунтовано вказані вимоги та крім того, в суді першої інстанції із заявою про зменшення витрат на правничу допомогу не зверталась.

Таким чином, вищевказані доводи апелянта не мають наслідком скасування рішення суду першої інстанції, зводяться виключно до необхідності переоцінки доказів. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується апеляційний суд.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Добрянського В.Л., діючого від імені ОСОБА_1 , є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Масловського Миколи Олександровича, діючого від імені ОСОБА_5 ,є частково обґрунтованими, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «РуїзТорія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burgandothers v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Добрянського В.Л., діючого від імені ОСОБА_1 , відсутні.

Розподіл судових витрат

ТОВ «Консалт Солюшенс» у відзиві на апеляційну скаргу просить стягнути витрати на професійну правову допомогу в апеляційному суді в розмірі 10 000,00 грн..

На підтвердження понесених витрат надано: - Договір про надання правової допомоги №23 від 21.07.2020 року укладеного між адвокатським об`єднанням «Пантен» та ТОВ «Консалт Солюшенс»; - Додаткову угоду №2912/21 від 29.12.2021 року до Договору №23 про надання правової допомоги; платіжну інструкцію №172 від 02.04.2024 року; - Акт № 52 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №23 від 17.07.2020 року; - ордер №1355366 Серія ВН від 16.04.2024 року.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що заперечення щодо розміру витрат на правову допомогу від ОСОБА_1 не надійшли.

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20).

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, матеріалами справи підтверджується обсяг надання адвокатом послуг, а саме подачі адвокатом відзиву на апеляційну скаргу. Враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом послуг під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та їх характер, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача коштів у сумі - 10 000 грн. як витрат на професійну правничу допомогу.

Порядок та строк касаційного оскарження

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Добрянського Віктора Леонідовича, діючого від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт солюшенс» (код ОКПО 42251700) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 12 липня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе