Провадження № 22-ц/802/714/24 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» - Пилипця Антона Юрійовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов обґрунтовано тим, що 21.07.2023 в м. Луцьк на перехресті вулиць Ковельська-Чернишевського-Поштова, відбулося зіткнення автомобілів (ДТП) за участю автомобіля марки «PEUGEOT 308», д.н.3. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «AUDI А4», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Вартість матеріального збитку, яка дорівнює вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику автомобіля марки «PEUGEOT 308», д.н.з. НОМЕР_3 становить 85 409,52 грн., що підтверджується висновком про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку транспортного засобу №23/4551 від 18.10.2023.

Оскільки, на момент вчинення ДТП відповідальність ОСОБА_2 як власника транспортного засобу марки «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_2 забезпечена Полісом страхування №3089687 ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», позивач звернулася до відповідача з метою отримання страхового відшкодування, оскільки вчасно повідомила про настання страхового випадку.

На запит № 30 від 13.09.2023 щодо надання ПрАТ «СК «Євроінс Україна» калькуляцію завданого ДТП матеріального збитку не надало.

ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» 11.10.2023 прийнято рішення про страхове відшкодування в сумі 74 717,94 грн.

У зв`язку з тим, що визначений страховою матеріальний збиток є заниженим ОСОБА_1 ініціювала визначення матеріального збитку страховим комісаром ОСОБА_3 , який за результатами проведеної оцінки надав звіт про оцінку транспортного засобу №23/4551 від 18.10.2023 та висновок про вартість матеріального збитку, який становить 85 409,52 грн. Для отримання різниці між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням завданого дорожньо-транспортною пригодою 21.07.2023 матеріального збитку в розмірі 10 691,58 грн., підтвердженого незалежною експертизою, 01.11.2023 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було направлено претензію, яку отримано 03.11.2023. відповідь на яку листом №1302-ЮР від 23.11.2023 повідомлено, що ними виконано всі зобов`язання відповідно до вимог Закону в повному обсязі, а правові підстави для доплати страхового відшкодування відсутні.

Оскільки, добровільно відповідач не відшкодував різниці між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням, ОСОБА_1 просить суд стягнути вказану суму з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Вказує, що з часу ДТП та до теперішнього часу, збитки позивачу відшкодовані частково та в результаті ДТП її автомобіль перебував у пошкодженому стані, в результаті чого ні вона, ні члени її сім`ї не могли його використовувати для роботи та повсякденного життя, позивач переживає стрес, душевних страждань, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та витрати по сплаті судового збору, за надання правничої допомоги та на проведення експертного дослідження.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2024 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10 691 гривні 58 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4 000 гривень.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в розмірі 1 073 гривні 60 коп, витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 гривень, витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2 500 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» просить рішення суду першої інстанції, в частині стягнення майнової шкоди з страхової компанії та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цих частинах нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову до страхової компанії.

Рішення суду першої інстанції, в частині стягнення моральної шкоди з винуватця ДТП, жодною із сторін не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення в цій частині не переглядається.

З поданої апеляційної скарги вбачається, що страхова компанія оскаржує рішення в частині задоволених позовних вимог до страхової компанії та розподілу судових витрат, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу страхової компанії залишити без задоволення, а рішення суду, в оскаржених частинах, залишити без змін.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 15 липня 2024 року тобто, дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та правильність рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.07.2023 року, о 16:51 год в м. Луцьку, перехрестя вул. Ковельська Чернишевського - Поштова, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 , виконуючи поворот ліворуч, не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 серпня 2023 року №161/12649/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як володільця транспортного засобу «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача-1 - ПрАТ «СК «Євроінс Україна», в межах ліміту відповідальності 160 000,00 грн., франшиза 3 200 грн (а.с.42).

Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних транспортних пошкодженням транспортного засобу ТзОВ «СЗУ Україна» на замовлення відповідача -1 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» №27108 від 19.09.2023 року ринкова вартість автомобіля позивача становила 266 570,47 грн., вартість його відновлювального ремонту 195 444,96 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ 91 089,53 грн, вартість матеріального збитку без урахування ПДВ 77 917,94 грн.

Страхова компанія виплатила позивачу шкоду в розмірі 74717, 94 гривень з врахуванням франшизи в розмірі 3200 гривень, що не заперечувалось стороною позивача.

Не погодившись з розміром шкоди, який визначений страховою компанією, ОСОБА_4 ініціювала питання про оцінку вартості матеріального збитку іншим спеціалістом.

Згідно з висновком про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку транспортного засобу №23/4551 від 18.10.2023 ФОП ОСОБА_3 на замовлення позивача ОСОБА_1 , ринкова вартість автомобіля позивача на дату оцінки (до моменту ДТП) становила 271 890,46 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ (Свр) (з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріалів та без урахування ПДВ на вартість робіт) - 209 092,70 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить (Свр) 85 409,52 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить стягнути з страхової компанії різницю між страховою виплатою та реальними матеріальними збитками, яка на думку позивача становить 85409,52 гривень.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно з статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до приписів статей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Отже, страховик (у даному випадку ПрАТ «СК «Євроінс Україна») за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим законом.

За змістом вказаної вище норми у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком (вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц, від 21.04.2021 у справі № 757/37909/17.

Таким чином суму ПДВ страховик зобов`язаний доплатити у випадку надання доказів проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на СТО, яке має статус платника ПДВ.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові № 757/37909/17 від 21.04.2021.

Луцький міськрайонний суд визначаючи розмір страхового відшкодування яке підлягає до стягнення зі страхової компанії, не врахував, що у висновку експерта, яке було проведено за замовленням позивача, розмір матеріального збитку визначений з урахуванням ПДВ зокрема: вартість необхідних для ремонту матеріалів та вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Верховний Суд при розгляді справи № 761/15232/18 у постанові від 17 серпня 2022 року, де предметом позовних вимог, серед іншого, як і в справі що розглядається апеляційним судом, були вимоги про стягнення страхового відшкодування із Страхової компанії, зазначив, що виходячи з положень статті 1192 ЦК України та положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» належить дійти висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Ураховуючи висновок експерта №23/4551 від 18 жовтня 2023 року, який був проведений за замовленням ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу без ПДВ на запасні частини і матеріали становить 74409,60 грн. виходячи з такого розрахунку:

вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнт фізичного зносу складових, які належать до заміни (Сврз), визначається за формулою:

Сврз = Cp + Cm + Cc x (1- E3),

де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт: 19410 грн,

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів: 12992,44 грн з ПДВ (п. 7.18 другий абзац Методики 2014), відповідно вартість необхідних для ремонту матеріалів 10827,03 грн без ПДВ (12992,44 грн/1,2, підстава п. 17.18.2 Методики 2014);

Сс - вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту: 176690,26 грн з ПДВ (п. 7.18 другий абзац Методики 2014), відповідно вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту 147241,88 грн без ПДВ (176690,26 грн/1,2), підстава п. 17.18.2 Методики 2014);

Ез - коефіцієнт фізичного зносу, - 0,7.

Значення Ср, См, Сс за даними Висновку експерта №. 23/4551

Сврз = 19410 грн + 10827,03 грн + 147241,88 грн х (1 - 0,7) = 74409,60 грн.

Ураховуючи викладене, розмір страхового відшкодування, який належить позивачу становить 71209,60 гривень = 74409, 60 гривень ( вартість відновлювального ремонту з врахуванням ПДВ та коефіцієнту фізичного зносу за мінусом франшизи в розмірі 3200 гривень)

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що страхова компанія виконала свій обов`язок перед позивачем та виплатила страхове відшкодування в розмірі визначеному Законом, а тому підстав для стягнення майнової шкоди з страхової компанії колегія суддів не вбачає.

Оскільки суд першої інстанції не врахував вимог закону, щодо порядку визначення страхового відшкодування, неправильно визначив розмір страхового відшкодування, без достатніх правових підстав стягнув на користь позивача, то рішення суду в цій частині підлягає до скасування та ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом сплачено 1073 гривень ( а.с.с 1), та підтверджено понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 гривень. Відповідачем за подання апеляційної скарги 1610,40 гривень ( а.с.78).

Зважаючи на часткове задоволення позову, а саме 13 % (з заявлених 30691,58 грн, задоволено 4000 грн ) та з урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, у відповідному відсотковому співвідношенні, підлягає і стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, сплачений судовий збір в розмірі 139,49 гривень, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 1560 гривень (12000 гривень сплачених витрат на правничу допомогу*13 % задоволених позовних вимог)

Враховуючи задоволення апеляційної скарги, з позивача ОСОБА_1 на користь страхової компанії підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1610, 40 гривень.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» - Пилипця Антона Юрійовича задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2024 року, в частині стягнення майнової шкоди та судових витрат, скасувати та ухвалити в цих частинах нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 139,49 гривень судового збору за подання позовної заяви та 1560 гривень витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» 1610,40 гривень судових витрат за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя:

Судді: