РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

за участю:

секретаря судового засідання Малиновської І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в порядку загального позовного провадження, діючи на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України за представництвом Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що Краматорським міським судом Донецької області розглядалась справа № 234/14777/18 за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області за участі третіх осіб про стягнення моральної шкоди. Зазначає, що він, за погодженням з позивачем, в судовому засіданні 13.11.2018 запропонував укласти мирову угоду, яка полягає в тому, що позивач відмовиться від позовної заяви, а відповідач забезпечить належне досудове розслідування кримінального провадження № 0002670 від 06.12.2014. Представник прокуратури Донецької області в категоричній формі заявив, що запропоновані умови є неприйнятними для прокуратури. Вважає, що правова позиція прокурора суперечить Законам України, зокрема статтям 2,9 Кримінально процесуального кодексу України та може свідчити про порушення прокурором присяги. 14.11.2018 він звернувся з адвокатським запитом до прокурора Донецької області Бондаренка Є.В. в порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та просив повідомити, чи відповідає правова позиція прокурора, що висловлена в судовому засідання 13.11.2018 по справі № 234/14777/18, правовій позиції Прокуратури Донецької області в особі її першого керівника, першого заступника та заступників прокуратури Донецької області. Також, просив повідомити обставини, якщо такі є, які обумовлюють небажання керівництва Прокуратури Донецької області захистити ОСОБА_3 від кримінального правопорушення, забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження № 0002670 від 06.12.2014, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений. Жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; виявити, як ті обставини, що викривають, як і ті ,що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. На його запит заступник прокурора Донецької області надав інформацію, що правова позиція прокурора по цивільній справі № 234/14777/18 відповідає правовій позиції прокуратури Донецької області, яка полягає в тому, що керівникам місцевих прокуратур Донецької області дозволено не виконувати вимоги ст. 308 КПК України, не виконувати вимоги Конституції України. Не надав інформацію щодо обставин, які обумовлюють небажання керівництва прокуратури Донецької області захистити ОСОБА_3 від кримінального правопорушення, забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження, дослідити обставини кримінального провадження.

Спричинена йому, ОСОБА_1 , бездіяльністю відповідача моральна шкода полягає у глибоких душевних стражданнях, яких він, як фізична особа, зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку з порушенням його прав людини, гарантованих йому Конституцією України та чинними міжнародними договорами, що викликало у нього сильні негативні почуття, які змінюються одне одним: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю та гніву. Спричинену відповідачем йому моральну шкоду він оцінює у розмірі 900 000 грн, яку вважає такою, що спроможна обґрунтувати грошовий еквівалент його душевних, моральних страждань.

Посилаючись на ст. ст. 55, 56 Конституції України, просить суд стягнути з Держави Україна за представництвом Офісу генерального прокурора за рахунок Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь моральну шкоду в сумі 900 000 гривень; визначити порядок виконання прийнятого судового рішення та вжити заходів для забезпечення його виконання; постановити окрему ухвалу про виявлені при вирішенні спору порушення законодавства та недоліки в діяльності прокуратури Донецької області та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представник Офісу генерального прокурора Кравченко Р.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що вони є необґрунтованими та протиправними, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позов.

Також, від представника Офісу Генерального прокурора надійшов відзив, відповідно до якого уточнена позовна заява ОСОБА_1 не містить вказівки, якою дією та/або бездіяльністю Офіс Генерального прокурора чи його посадові особи завдали позивачу моральної шкоди. Офіс Генерального прокурора не здійснював і не здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002670 від 06.12.2014, не був учасником справи № 234/14777/18, не здійснював розгляд звернення від 14.11.2018 № 01/Д-021, а отже, не наділений повноваженнями представляти Державу Україна у спірних правовідносинах. З матеріалів позовної заяви встановлено, що ОСОБА_1 14.11.2018 направив запит до прокуратури Донецької області щодо відповідності позиції прокурора ОСОБА_4 позиції прокуратури Донецької області з приводу укладення мирової угоди у цивільній справі № 234/14777/18, а також щодо забезпечення належного розслідування кримінального провадження №0002670 від 06.12.2014. Вказаний запит прокуратурою області розглянуто та 20.11.2018 за № 05/2-5-18 надано обґрунтовану відповідь за підписом заступника прокурора Донецької області Коршуна Г.В. З вказаною відповіддю заявник погодився, своїм правом щодо оскарження її до прокурора вищого рівня або до суду не скористався. Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 вважає, що оскільки заступник прокурора Донецької області не виконав під час здійснення своїх службових повноважень норми права, то не були захищені його права. Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що рішення про визнання протиправною, незаконною бездіяльності заступника прокурора Донецької області стосовно відповіді від 20.11.2018 за № 05/2-5-18 не приймалося. Отже, протиправність та бездіяльність заступника прокурора Донецької області не доведена та не встановлена. Сам факт надання відповіді заступником прокуратури Донецької області не свідчить про завдання ОСОБА_1 шкоди та про наявність підстав для її відшкодування. Вказує, що позивач не надав належних доказів заподіяння йому моральної шкоди, не довів та не підтвердив негативні явища, які сталися, на думку позивача, внаслідок незаконної бездіяльності заступника прокурора Донецької області, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою, підстави для відшкодування на користь ОСОБА_1 моральної шкоди відсутні, у зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи шляхом надіслання повісток на офіційну електронну адресу, до судового засідання не з`явився, відомостей про причини неявки не повідомив.

14.03.2024 ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, відповідно до якого Офіс генерального прокурора у відзиві на позовну заяву не навів фактів, що не було порушено його прав, гарантованих громадянину України та адвокату статтею 40 Конституції України, що його звернення до державного органу буде розглянуте, що йому буде надано обґрунтовану відповідь у встановлений строк. Офіс генерального прокурора у відзиві на позовну заяву не навів фактів, що заступник прокурора Донецької області Коршун Г.В. належним чином виконав під час здійснення своїх службових повноважень зазначені норми права.

Будучи допитаним в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_1 підтвердив, що протиправні дії відповідача викликали у нього відчуття обуреності, гніву, що завдало йому моральних страждань.

Суд, заслухавши думку осіб, що беруть участь по справі, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

14.11.2018 ОСОБА_1 було здійснено запит № 1362 до прокурора Донецької області, з якого вбачається, що Краматорським міським судом Донецької області розглядалась справа № 234/14777/18 за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області за участі третіх осіб про стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні 13.11.2018 ОСОБА_1 , як представник позивача запропонував укласти мирову угоду, яка полягає в тому, що позивач відмовиться від позовної заяви, а відповідач забезпечить належне досудове розслідування кримінального провадження № 0002670 від 06.12.2014. Представник прокуратури Донецької області прокурор Сущенко В.А. в категоричній формі заявив, що запропоновані умови є неприйнятними для прокуратури. ОСОБА_1 просив надати інформацію щодо відповідності позиції прокурора ОСОБА_4 позиції прокуратури Донецької області з приводу укладення мирової угоди у цивільній справі № 234/14777/18, а також щодо забезпечення належного розслідування кримінального провадження №0002670 від 06.12.2014.

20.11.2018 листом прокуратури Донецької області № 05/2-5-18 було надано відповідь, що позицію прокуратури Донецької області викладено у відзиві у справі № 234/14777/18, відповідно до якого прокуратура не визнає позовні вимоги ОСОБА_3 та просить відмовити у їх задоволенні. Оскільки прокуратура не визнає позовні вимоги ОСОБА_3 підстави для укладення мирової угоди відсутні. Забезпечення належного розслідування кримінального провадження №0002670 від 06.12.2014 не залежить від укладення мирової угоди у справі № 234/14777/18. Постановою слідчого Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області від 09.11.2018 зазначене кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Законність зазначеної постанови вивчається прокурорами Краматорської міської прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбаченої в ч. ч. 1 - 5 цієї норми, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до ч. 1 яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Згідно з п. 3 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що на підтвердження факту заподіяння ОСОБА_1 представниками відповідача моральної шкоди, належних та допустимих доказів позивачем не надано.

Прокуратурою Донецької області було розглянуто запит та надано відповідь, вказану відповідь до прокурора вищого рівня або до суду оскаржено не було.

Суд вважає, що сам факт незгоди з викладеним у відповіді, не свідчить про завдання особі шкоди та про наявність підстав для її відшкодування, оскільки для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до ст. ст. 1166, 1167, 1176 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу національної поліції, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача.

Тобто, позивач повинен надати докази, як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Проте, належних та допустимих доказів того, що судовим рішенням встановлена вина відповідача чи його бездіяльність визнана неправомірною, позивачем не надано, тобто вину відповідача в спричиненні моральної шкоди позивачеві не доведено, підстави для задоволення позову за вимогами ст. 1176 ЦК України відсутні.

Показання свідка ОСОБА_1 , як докази того, що внаслідок протиправних дій чи бездіяльності відповідача (та їх наявності взагалі), ОСОБА_1 зазнав негативних наслідків, не приймаються судом до уваги, оскільки з вказаних показань вбачається лише той факт, що ОСОБА_1 зазнав гнів, обурення, ображення, що, на думку суду, не може бути розцінено, як підстави для відшкодування шкоди, визначені ст. ст. 1166, 1167 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом та у задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, то суд приходить до переконання, що судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести на рахунок держави.

Вимога щодо визначення порядку виконання рішення не може були задоволеною, оскільки є похідною від основних позовних вимог щодо відшкодування шкоди.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України за представництвом Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 10.07.2024.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков