Справа № 573/22/24
Номер провадження 2/573/88/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2024 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшов позов ОСОБА_1 , мотивований тим, що він з відповідачкою зареєстрував шлюб 08 листопада 2002 року. Два роки тому шлюбні відносини між ними припинені. Позивач зазначає, що причиною розпаду сім`ї є те, що відповідачка не піклується про сім`ю та у них різні погляди на життя, що призводить до сварок між ними. Від сімейного життя мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час сім`я фактично розпалася. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому він просить суд шлюб розірвати.

Ухвалою судді від 09 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду (а. с. 16).

06 лютого 2024 року сторонам був наданий термін для примирення протягом 3-х місяців до 06 травня 2024 року включно, провадження у справі зупинено (а. с. 30).

Термін, наданий для примирення, закінчився, відомостей про примирення до суду не надійшло, ухвалою від 24 червня 2024 року провадження у справі відновлено та призначено до розгляду на 09:00 год 15 липня 2024 року (а. с. 38).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08 листопада 2002 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Білопільського районного управління юстиції в Сумській області, про що складено відповідний актовий запис за №99 (а. с. 3).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4).

Як вбачається із заяви позивача, основою розпаду сім`ї стало те, що відповідачка не піклується про сім`ю та у них різні погляди на життя, що призводить до сварок між ними.

Відповідачка своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловила.

Суд зазначає, що аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом.

При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності.

Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки.

Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. І хто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року сторонам надавався термін на примирення з метою збереження сім`ї, однак це не призвело до позитивного результату, так як відповідачка не представила суду доказів щодо вжитих нею заходів для збереження сім`ї, а позивач не бажає надалі підтримувати сімейні відносини із відповідачкою та наполягає на розірванні шлюбу.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу відповідачці необхідно залишити прізвище ОСОБА_5 , так як вона про це просила.

Оскільки відповідачка визнала позов, відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, з неї на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 605,60 грн. З державного бюджету позивачу необхідно повернути 605,60 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 142, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 08 листопада 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білопільського районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис за №99, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 грн 60 коп судового збору.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 605 грн 60 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя