Справа № 732/650/24
Провадження № 2/732/248/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2024 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді КарпинськоїН.М., секретар - Воропаєва К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні у залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АПК «Старосільський» про розірвання договору оренди землі,-
Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с.15-17).
Позивач у судове засідання не з`явився, Позовні вимоги письмово підтримав і просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи (а.с.24).
Відповідач у судовому засіданні участі свого представника не забезпечив. Повідомлявся про час та місце судового розгляду за адресою реєстрації юридичної особи (а.с.35). На час прийняття судового рішення запис про припинення юридичної особи-відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відсутній.
Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки (виклику) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Неявка сторін, які повідомлені у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, не перешкоджає судовому розгляду заявлених вимог по суті.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Встановивши норму права, яка підлягає застосуванню до таких правовідносин, вивчивши та оцінивши заявлені у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
За змістом врегульованих умов у розділі «Орендна плата» п.8,9,10,11,12,13 сторонами встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у формі і розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки 1289,24 грн в рік, яка здійснюється у грошовій, натуральній та відробітковій формах. Прибутковий податок в розмірі 15 % від суми орендної плати сплачує орендодавець. Обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки: у грошовій формі один раз у рік до кінця першого за звітним роком місяця, натуральна та відробіткова протягом року в міру потреби та можливості у їх наданні. Повний розрахунок по орендній платі проводиться не пізніше як до 1 березня наступного за звітним року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами. Розмір орендної плати переглядається один раз у рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інщих випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня згідно ст. 25 Закону України „Про плату за землю.
Згідно ч.3 ст. 21 Закону України від 06.10.1998 № 161-X1V „Про оренду землі обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У відповідності до договору оренди у пункті 9 розділу „Орендна плата сторони чітко визначили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Зміст статті 141 Земельного Кодексу України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата орендної плати.
Як встановлено судом, у даному спорі мали місце випадки невчасної сплати орендної плати та не в повному обсязі.
ТОВ „Старосільський не довело у встановленому законом порядку сплату у строки і розмірах орендної плати за 2020-2023 роки, із урахуванням індексів інфляції, і твердження позивача не спростувало.
Позивач у зв`язку із систематичною недоплатою орендної плати у договірному розмірі виявив бажання розірвати договір оренди землі, звернувся з відповідною вимогою і така вимога відповідає чинному законодавству.
Згідно частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Тлумачення пункту д) частини 1 ст. 141 ЗК України, ч. 2 ст. 651 ЦК України свідчить, що „несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі, меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції).
Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.07.2020 р. у справі №479/1073/18, а саме сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За встановлених обставин позов слід задовольнити, а договір оренди розірвати. Процесуальні витрати у виді судового збору слід компенсувати позивачу шляхом стягнення відповідної суми з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 83, 89, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-285 ЦПК України, ст. 1,13,24,25,32 Закону України „Про оренду землі", ст. 526, 610,629, 651 ЦК України, п."д" ч.1 ст. 141 ЗК України, -
Направити АПК «Старосільський» рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі двох днів з дня його проголошення і роз`яснити, що він має право на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 11.07.2024.
Суддя Карпинська Н.М.