Справа №:755/7498/24
Провадження №: 4-с/755/71/24
У Х В А Л А

"27" червня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», суб`єкт оскарження - Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник - ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на дії органу примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник, АТ «СЕНС БАНК», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить суд:

1)визнати дії заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), що полягають у винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.04.2024 № НОМЕР_2 неправомірними;

2)скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу № НОМЕР_2 від 01.04.2024 та привести матеріали виконавчого провадження у відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що на виконанні у заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 від 19.10.2017 з примусового виконання виконавчого листа № 755/28823/14-ц виданого 30.01.2015 Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 421798,43 грн та судовий збір 4617,98 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва № 755/28823/14-ц від 25.09.2020 замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, що був виданий 30.01.2015 Дніпровським районним судом м. Києва по справі № 755/28823/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 421 798,43 грн, витрат пов`язаних з вирішенням спору третейським судом в сумі 4 617,98 грн та судового збору у розмірі 243,60 грн, а саме: сторону стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» - на правонаступника АТ «Альфа-Банк». При цьому, АТ «Альфа-Банк» прийняло рішення про зміну свого найменування, з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування АТ «Альфа-Банк») на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (скорочене найменування АТ «СЕНС БАНК»), державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу була проведена 30.11.2022 року. Заява про заміну сторони виконавчого провадження та ухвала Дніпровського районного суду м. Києва № 755/28823/14-ц від 25.09.2020 про заміну сторони виконавчого провадження 11.07.2023 за вих. № 27788-72.1/2023 була направлена на адресу Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та містится в сканкопіях в системі АСВП по виконавчому провадженню НОМЕР_2. На підставі вищевказаної ухвали, державним виконавцем 31.07.2023 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження. Згідно якої стягувачем по виконавчому провадженню НОМЕР_2 є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК». Станом на 24.04.2024 ухвала Дніпровського районного суду м.Києва № 755/28823/14-ц від 25.09.2020 є чинною та не скасована у встановленому законом порядку. В процесі примусового виконання, згідно інформації одержаної з автоматизованої системи виконавчого провадження 15.04.2024 до Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звернувся представник ТОВ «Дебт Форс» із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Так, 14.11.2023 ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва № 755/28823/14-ц було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Форс» за участю заінтересованих осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Баштанського районного відділу Державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження та замінено сторону виконавчого провадження, відкритого з примусового виконання виконавчого листа від 30.01.2015 у справі № 755/28823/14-ц, а саме: стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс». На підставі даної ухвали, державним виконавцем 21.02.2024 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, та у виконавчому провадженні НОМЕР_2 стягувача замінено на ТОВ «Дебт Форс». Вищевказаною ухвалою замінено сторону виконавчого провадження з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс», однак в межах примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва № 755/28823/14-ц виданого 30.01.2015 стороною стягувача були лише ПАТ «Укрсоцбанк» та АТ «Альфа-Банк» (змінено назву на АТ «СЕНС БАНК»). Отже, у державного виконавця відсутні правові підстави для заміни сторони виконавчого провадження в межах примусового виконання виконавчого провадження № НОМЕР_2 на ТОВ «Дебт Форс». Після чого, державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 01.04.2024 завершив виконавче провадження на підставі п.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з надходженням від стягувача заяви від 28.03.2024 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. При цьому, на момент винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ухвала Дніпровського районного суду міста Києва № 755/28823/14-ц від 14.11.2023 про заміну сторони виконавчого провадження не набрала законної сили. Зазначена ухвала оскаржується в апеляційному порядку. Судове рішення про стягнення з боржника заборгованості не виконано, АТ «Сенс Банк» не отримано коштів згідно виконавчого листа та державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) неправомірно виніс постанову про заміну сторони виконавчого провадження та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу при примусовому виконанні виконавчого провадження № НОМЕР_2, а тому стягувач звертається в суд із скаргою на дії виконавця.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.05.2024 вказану скаргу було прийнято до розгляду та призначено її до судового розгляду.

У судовому засіданні представник скаржника АТ «СЕНС БАНК» - Юртаєва-Бунець І.В. вимоги скарги підтримала та просила її задовольнити, з підстав, викладених у ній.

Інші учасники справи у судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

За нормою ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як убачається з наданих до скарги матеріалів, на виконанні старшого державного виконавця Баштанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Бомбик Вікторією Анатоліївною перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2, відкрите на підставі виконавчого листа № 755/28823/14-ц виданого 30.01.2015 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 421798,43 грн. та судовий збір 4617,98 грн.

31.07.2023 заступником начальника ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/28823/14-ц виданого 30.01.2015 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 421798,43 грн. та судовий збір 4617,98 грн. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «СЕНС БАНК» на підставі заяви АТ «СЕНС БАНК» відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м.Києва № 755/28823/14-ц від 25.09.2022.

21.02.2024 заступником начальника ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/28823/14-ц виданого 30.01.2015 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 421798,43 грн. та судовий збір 4617,98 грн. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: стягувача на ТОВ «Дебт Форс» згідно ухвали Дніпровського районного суду м.Києва № 755/28823/14-ц від 14.11.2023.

01.04.2024 заступником начальника ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/28823/14-ц виданого 30.01.2015 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 421798,43 грн. та судовий збір 4617,98 грн. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, зважаючи на доводи скарги, що 14.11.2023 Дніпровським районним судом м. Києва у цивільній справі № 755/28823/14-ц заяву ТОВ «Фінансова компанія «Дебт Форс» задоволено та замінено сторону виконавчого провадження № 52987608, відкритого з примусового виконання виконавчого листа від 30.01.2015 по справі № 755/28823/14-ц, а саме, стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».

На підставі заяви ТОВ «Дебт Форс», у відповідності до постановленої 14.11.2023 ухвали про заміну сторони виконавчого провадження, заступником начальника ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/28823/14-ц виданого 30.01.2015 Дніпровським районним судом м. Києва 21.02.2024 була винесена постанова про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: стягувача на ТОВ «Дебт Форс».

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В силу положень Закону України «Про виконавче провадження» до обов`язків виконавця не входить перевірка Єдиного державного реєстру судових рішень з приводу можливого розгляду справ, які стосуються виконавчого провадження.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №489/20802, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Отримавши від стягувача ТОВ «Дебт Форс» заяву про заміну сторони стягувача, у відповідності до ухвали суду, яка набрала законної сили, заступником начальника відділу Чайкою А.С. винесено постанову про його заміну на належного стягувача. Як вже судом було зазначено, органи примусового виконання під час виконавчого провадження діють на підставі заяв та судових рішень, останні не уповноважені перевіряти ухвали суду про наявність їх апеляційного оскарження.

Так, на момент винесення заступником начальника відділу Чайкою А.С. постанови про заміну сторони виконавчого провадження ухвала Дніпровського районного суду від 14.11.2023 була чинною та набрала законної сили.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні приписи містяться у частині першій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вказаних обставин, з урахуванням встановлених обставин скарги, дослідивши та оцінивши усі надані до суду докази, суд доходить висновку про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», суб`єкт оскарження - Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник - ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на дії органу примусового виконання, оскільки у діях заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чайки А.С. не встановлено порушень норм Закону України «Про виконавче провадження» на момент винесення спірної постанови. Так, стягувачем, відповідно до постанови заступника начальника ОСОБА_2 від 21.02.2024, яка не оскаржена заявником у даній справі та не скасована, за виконавчим листом №755/28823/14-ц виданим 30.01.2015 Дніпровським районним судом м. Києва, було ТОВ «Дебт Форс», яке набуло права стягувача згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 14.11.2023. На підставі заяви стягувача ТОВ «Дебт Форс», виконавчий лист №755/28823/14-ц повернутий останньому постановою заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чайки А.С. При цьому, АТ «СЕНС БАНК» не повідомляв орган примусового виконання про оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 14.11.2023, якою замінено стягувача на ТОВ «Дебт Форс» за виконавчим листом №755/28823/14-ц. Таким чином, правових підстав відмовити у задоволенні заяви стягувача ТОВ «Дебт Форс» про повернення виконавчого листа №755/28823/14-ц у заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чайки А.С. не було. При цьому, суд указує на те, що у разі скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 14.11.2023 про заміну стягувача на ТОВ «Дебт Форс», права стягувача АТ «СЕНС БАНК» будуть відновлені, оскільки підстава, яка слугувала для заміни сторони виконавчого провадження буде скасована, відтак виконавче провадження буде відновлене за заявою стягувача.

Відповідно до ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про передчасність вимог скарги АТ «СЕНС БАНК», у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 48, 52, 68-70, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 5, 12, 13, 18, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 10), суб`єкт оскарження - Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 56101, Миколаївська область, Баштанський район, м. Баштанка, вул. Ювілейна, буд. 89), боржник - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, 02121, м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 201/203, літ. 2А, оф. 602), на дії органу примусового виконання - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 03.07.2024.

Суддя: