Справа № 715/1957/24
Провадження № 2/715/489/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області померла його баба ОСОБА_2 . Посилається на те, що після її смерті відкрилася спадщина за законом, спадкоємцями якої були чоловік померлої ОСОБА_3 , як спадкоємць І черги та він за правом представлення, оскільки його матір, донька спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто задовго до смерті баби.

Вказує на те, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23.11.2017 року за ним визнано право власності на право на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_2 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай)виданого Глибоцькою районною державною адміністрацією Чернівецької області від 31.03.1997 року серії ЧВ №0071213.

Крім того, вказує на те, що до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що розташоване в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 46,9 кв.м, в т.ч. житловою площею 18,7 кв.м., сараїв літ. «Б», «В», «Г», «Д», вбиральні літ. «Е», колодязя №1, огорожі №2-5. Однак, він не може оформити свої спадкові права через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів.

Станом на 15.04.1991 рік, дане домогосподарство відносилось до суспільної групи колгоспних дворів, а тому, бабі ОСОБА_2 , дідові ОСОБА_3 та йому належало в рівних частках по 1/3 частки кожному вказаного домогосподарства. Вказує на те ,що після смерті баби, вони успадкували її 1/3 частку домогосподарства, після чого їм стало належати по 1/2 частки даного домогосподарства.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області помер дід ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, який він склав 08.02.2006 року на його користь, заповівши все майно, що належало йому на день смерті.

До складу спадкового майна входить 1/2 зазначеного домогосподарства. Як спадкоємець за заповітом, він своєчасно прийняв спадщину після смерті діда, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом, чи таких, які б прийняли спадщину немає.

Зважаючи на викладене, просить суд позов задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд позов задовольнити, а справу розглянути без його участі.

В судове засідання представник відповідача Кам`янецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, однак представник сільської ради направив до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та справу просили розглядати у відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України).

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Судом встановлено, що нерухоме майно, що розташоване в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 46,9 кв.м, в т.ч. житловою площею 18,7 кв.м., сараїв літ. «Б», «В», «Г», «Д», вбиральні літ. «Е», колодязя №1, огорожі №2-5 станом на 1991 рік відносилось до суспільної групи колгоспних дворів, як членам колгоспного двору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належало в рівних частках по 1/3 частки кожному вказаного домогосподарства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом, спадкоємцями якої були чоловік померлої ОСОБА_3 , як спадкоємець І черги та онук, який водночас є позивачем по справі ОСОБА_1 , за правом представлення, оскільки його матір, донька спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто задовго до смерті своєї матері. Тобто, після смерті ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 та чоловік покійної баби ОСОБА_3 успадкували її 1/3 частку домогосподарства, після чого їм відповідно стало належати по 1/2 частки даного домогосподарства.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23.11.2017 року за ОСОБА_1 визнано право власності на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності колгоспу «Дружба Народів», розміром 2,20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого Глибоцькою районною державною адміністрацією Чернівецької області від 31 березня 1997 року серії ЧВ №0071213, що виданий на ім`я « ОСОБА_5 ».

28.02.2006 року ОСОБА_3 склав заповіт на користь ОСОБА_1 та своїм розпорядженням все майно, яке належало йому на день смерті заповів останньому. Вказаний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, зареєстровано в реєстрі за №16.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом. Спадкоємців, що б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає.

До складу садкового майна входить 1/2 частка нерухомого майна, що розташоване в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 46,9 кв.м, в т.ч. житловою площею 18,7 кв.м., сараїв літ. «Б», «В», «Г», «Д», вбиральні літ. «Е», колодязя №1, огорожі №2-5.

Однак, позивач не може оформити свої спадкові права через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів.

За заявою позивача ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Тимофтій Л.М. було заведено спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_3 , однак постановою нотаріуса №206/02-31 від 04.06.2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, оскільки не були надані правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане спадкове нерухоме майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна в АДРЕСА_1 , оскільки1/2 частку він успадкував, інша 1/2 часка належала йому на праві власності, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на нерухоме майно, що розташоване в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 46,9 кв.м, в т.ч. житловою площею 18,7 кв.м., сараїв літ. «Б», «В», «Г», «Д», вбиральні літ. «Е», колодязя №1, огорожі №2-5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: