Справа № 490/6001/24
н/п 2-н/490/1598/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі,-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів у розмірі 8 000,00 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

15.07.2024 року матеріали справи було передано на розгляд судді.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Приписами частини 1 статті 161 ЦПК України визначено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Так судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір, ч. 2 ст. 161 ЦПК України.

Виходячи з того, що пункти 4 і 5 частини 1 ст. 161 ЦПК України мають імперативний характер, оскільки ними визначено розмір аліментів, який може бути стягнуто на підставі судового наказу, при видачі якого суд не може відступити від встановлених законодавцем розмірів, то істотними для видачі судового наказу є лише ті обставини, які визначені: частиною 3 ст. 19 ЦПК України (відсутність спору); частиною 5 ст. 183 СК України (при стягненні аліментів у розмірі 1/4 частки), частиною 3 ст. 184 СК України (при стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), а також відповідними пунктами ст. 161 ЦПК України.

При цьому, ОСОБА_1 просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів у розмірі 8 000,00 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

З огляду на те, що вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів у розмірі 8 000,00 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на доньку ОСОБА_3 не відповідає вимогам ч. 1 ст. 161 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

Частиною 2 статті 166 ЦПК України встановлено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Копію ухвали направити заявниці.

Роз`яснити заявниці, що у цьому випадку вона має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін