КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 824/40/24
Провадження №22-вк/824/45/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Київський апеляційний суд в складі:

судді Мережко М.В.,

за участю секретаря Кролівець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лобанець Ірина Миколаївна, про видачу виконавчого наказу на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при торгово-промисловій палаті України від 27 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Київського апеляційного суду 17 квітня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лобанець Ірина Миколаївна, про видачу виконавчого наказу на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при торгово-промисловій палаті України від 27 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтуванні поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 березня 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнутоіз ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) часткову суму боргу, що виник з Договору позики №03/09-21 від 03 вересня 2021 року, еквівалентну 100 000 (сто тисяч) доларів США, а саме 3 762 540 (три мільйони сімсот шістдесят дві тисячі п'ятсот сорок) гривень, та третейський збір в розмірі 56 438 (п'ятдесят шість тисяч чотириста тридцять вісім) гривень, 10 копійок, а всього 3 818 978 (три мільйони вісімсот вісімнадцять дев'ятсот сімдесят вісім) гривень, 10 копійок.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 березня 2024 рокунабрало чинності з моменту проголошення.

Заявник вказує, що боржник рішення добровільно не виконує, тому ОСОБА_1 просить суд видати виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення третейського суду.

В судове засідання з'явилась представниця ОСОБА_1 - адвокат Покатило М.Б., яка підтримала заяву.

ОСОБА_2 та його представник - адвокат Венгер Д.О. належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Натомість, 10 червня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_2 - адвоката Венгера Д.О. про відкладення розгляду справи.

Судове засідання було відкладено до 01 липня 2024 року.

Разом з тим, 01 липня 2024 року ОСОБА_2 подав клопотання в якому просив перенести розгляд справи на іншу дату.

Судове засідання було перенесено на 15 липня 2024 року.

Після чого, 12 липня 2024 року ОСОБА_2 надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Таке клопотання апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідачем було вже подано ряд однотипних клопотань про відкладення розгляду справи, і в жодному з ним не надав обґрунтованих причин для відкладення розгляду справи.

Заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 483 ЦПК України, питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Судом встановлено, що 03 вересня 2021 року міжОСОБА_3 (відповідач) та ОСОБА_1 (позивач)було укладено договір позики №03/09-21, відповідно до пункту 1.1якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі, передбаченому п.2.1Договору, а саме 225000 доларів США. Факт одержання позики в день підписанняДоговору позики підтверджується підписанням Договору позики, в якому зафіксовано отримання коштів під час його підписання, та безпосередньо розпискою про отримання коштів 03 вересня 2021 року, які були надані на огляд Третейського суду в засіданні 27 березня 2024 року, та засвідчені копії яких зберігаються в матеріалах третейської справи.

Відповідно до п.4.2 Договору позики повернення коштів мало відбутися не пізніше 31 грудня 2021 року (включно). П.5.1 Договору позики було передбачене графік повернення позики, саме 30000 доларів США до 20 вересня 2021року, 70000 доларів США до 15 жовтня 2021року, 40000 доларів США до 15 листопада 2021року, 85000 доларів США до 31 грудня 2021року. Проте сума боргу повернена не була, відповідачем будь-яких доказівповернення боргу не надано.

Постійно діючим третейським судом при Торгово-промисловій палаті України у справі № 1/2024/19.0-7.4 за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,ухвалено рішення, яким позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 часткову суму боргу, що виник з Договору позики №03/09-21 від 03 вересня 2021 року, еквівалентну 100 000 (сто тисяч) доларів США, а саме 3 762 540 (три мільйони сімсот шістдесят дві тисячі п'ятсот сорок) гривень, та третейський збір в розмірі 56 438 (п'ятдесят шість тисяч чотириста тридцять вісім) гривень, 10 копійок, а всього 3 818 978 (три мільйони вісімсот вісімнадцять дев'ятсот сімдесят вісім) гривень, 10 копійок.

Третейським судом прийнято рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою по справі від 09 лютого 2024 року, продовжують діяти протягом 90-та днів з дня набрання цим рішення чинності, а саме до 25 червня 2024 року.

Згідно ст. 50 Закону України «Про третейські суди» сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов?язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Із матеріалів справи також вбачається, що ухвалене Постійно діючим третейським судом при Торгово-промисловій палаті Українирішення відповідач добровільно не виконує, ніяких дій щодо погашення заборгованості не здійснює. Докази, що підтверджують протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 21 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейському суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

При розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 ЦПК України.

Статтею 486 ЦПК України визначено виключний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, а саме у разі якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Матеріали справи не містять доказів того, що рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 березня 2024 року скасовано судом.

Законом України «Про третейські суди» передбачено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов`язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб`єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Як видно зі змісту рішення третейського суду, спір не належить до вказаних категорій справ. Отже, зазначена справа підвідомча третейському суду відповідно до Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до частини 2 статті 483 ЦПК України заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Зі змісту рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 березня 2024 року у справі №1/2024/19.0-7.4вбачається, що місцем проведення третейського розгляду є: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 33 .

Отже, дана заява підсудна Київському апеляційному суду, а також подана з дотриманням строків, встановлених частиною другою статті 483 ЦПК України.

Рішення третейського суду ухвалено у спорі, передбаченому договором позики, і питання, вирішені судом, не виходять за межі договору позики, що узгоджується з п.6.9цього договору.

Докази недійсності договору позики відсутні, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону, рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів відповідно до закону, питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішувались.

З огляду на ті обставини, що справа, по якій прийнято рішення, підвідомча третейському суду, строк для звернення за видачею виконавчого документа не сплинув, вирішення третейським судом питання не виходить за межі договору позики, договір позики не визнаний недійсним, відомості про оскарження або скасування рішення третейського суду у матеріалах третейської справи відсутні, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України,із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 55, 56 Закону України «Про третейські суди», ст.ст.141, 260-261, 483-487 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лобанець Ірина Миколаївна, про видачу виконавчого наказу на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при торгово-промисловій палаті України від 27 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Видати виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) часткову суму боргу, що виник з Договору позики №03/09-21 від 03 вересня 2021 року, еквівалентну 100 000 (сто тисяч) доларів США, а саме 3 762 540 (три мільйони сімсот шістдесят дві тисячі п'ятсот сорок) гривень, та третейський збір в розмірі 56 438 (п'ятдесят шість тисяч чотириста тридцять вісім) гривень, 10 копійок, а всього 3 818 978 (три мільйони вісімсот вісімнадцять дев'ятсот сімдесят вісім) гривень, 10 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі605,60 гривень.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 16 липня 2024 року.

Суддя М.В. Мережко