Справа № 442/7905/21 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/811/1116/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м.Львів

Справа № 442/7905/21

Провадження № 22ц/811/1116/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, постановлену у м. Дрогобичі 12 березня 2024 року у складі судді Грицай М.М., у справі за заявою ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Змисла М.Р., про перегляд рішення за виключною обставиною,-

встановив:

9 березня 2023 року адвокат Змисла М.Р. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_4 із заявою про відкриття провадження про перегляд рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 грудня 2021 року у справі №442/7905/21 за виключними обставинами, а саме у зв`язку з ухваленням рішення Конституційним Судом України від 7 лютого 2023 року у справі №1-5/2020(118/20). Просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 грудня 2021 року та ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_4 , а саме: визнати незаконним, дискримінаційним та скасувати наказ Залокотського закладу середньої освіти І-ІІ рівнів ім. Миколи Фриза Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області від 4 серпня 2021 року №1, яким ОСОБА_4 звільнено з посади вчителя початкових класів 4 серпня 2021 року у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору 30 червня 2021 року згідно із п.2 ст.36 КЗпП України; поновити ОСОБА_4 на посаді вчителя початкових класів у Залокотському закладі середньої освіти І-ІІ рівнів ім. Миколи Фриза Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області; стягнути із Залокотського закладу середньої освіти І-ІІ рівнів ім. Миколи Фриза Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 4 серпня 2021 року до дня поновлення її на роботі та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. В обґрунтування заяви посилається на те, що постановою Львівського апеляційного суду від 7 червня 2022 року у справі №442/7905/21 за позовом ОСОБА_4 до Залокотського закладу загальної середньої освіти І-ІІ рівнів ім. Миколи Фриза Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, з участю третьої особи: Відділу освіти Східницької селищної ради, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, залишено без змін рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 грудня 2021 року, яким у задоволенні позову відмовлено. Вважає, що підставою для перегляду рішення суду першої інстанції у даній справі є рішення Конституційного Суду України від 7 лютого 2023 року, ухвалене у справі №5/2020 (118/20), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац третій частини другої статті 22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року. Зазначає, що спірні правовідносини, які були предметом розгляду у цій справі, виникли на підставі скасованого Конституційним Судом України положення закону. На даний момент наявна необхідність у перегляді рішення для поновлення порушених трудових прав ОСОБА_4 .

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 березня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , про перегляд рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 грудня 2021 року за виключною обставиною.

Ухвалу суду оскаржує представник ОСОБА_4 - ОСОБА_1 . Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права, без врахування висновків Верховного Суду та практики ЄСПЛ. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 грудня 2021 року не може бути переглянуте за виключною обставиною, оскільки факт його виконання вичерпується набранням ним законної сили, а відтак у даній ситуації дія приписів п.1 ч.3 ст.423 ЦПК України не поширюється. Вважає, що це призводить до того, що заявниця перебуває в дискримінаційному становищі, позбавлена права на справедливий суд, а також внаслідок обмежень її трудової діяльності через дію положень Закону, які згодом визнані Конституційним Судом України не конституційними, зазнала втручань в особисте приватне життя, а відтак не усунення державою наслідків неконституційних положень законодавства є невиправданим та не переслідує жодної легітимної мети і порушує ст. ст.8,14 ЄКПЛ.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 7 червня 2022 року, відмовлено в позові ОСОБА_4 до Залокотського закладу загальної середньої освіти І-ІІ рівнів ім. Миколи Фриза Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, з участю третьої особи: Відділу освіти Східницької селищної ради, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

У вказаних судових рішеннях містились посилання на абзац 3 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року № 463-IX.

Рішенням Конституційного Суду України від 7 лютого 2023 року № 1-р/2023 у справі № 1-5/2020 (118/20) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац 3 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року № 463-IX, згідно з яким педагогічні працівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, які досягли пенсійного віку та яким виплачується пенсія за віком, працюють на основі трудових договорів, що укладаються строком від одного до трьох років, унаслідок чого унеможливлено укладення безстрокових трудових договорів із цією категорією педагогічних працівників. Конституційний Суд України також вказав, що оспорювані приписи Закону ставлять педагогічних працівників у нерівне, невигідне і вразливе становище залежно від наявності у них певного виду власності (пенсійних виплат) та форми власності відповідного закладу загальної середньої освіти: ці приписи Закону поширюються на педагогічних працівників державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, однак не поширюються на педагогічних працівників тих закладів загальної середньої освіти, що не належать до державної або комунальної власності. Тому приписи абзацу 3 ч. 2 ст. 22 Закону не відповідають ч.ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України.

Рішення Конституційного Суду України 10 березня 2023 року опубліковано у віснику Конституційного Суду України.

Оскаржувана ухвала мотивована наступним.

Згідно із ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.423 ЦПК України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно із постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 вересня 2023 року у справі № 158/2439/22 (провадження № 61-7411св23) в практиці Верховного Суду усталеним є підхід про те, що судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог не підлягає примусовому виконанню і тому не може переглядатися за виключними обставинами.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 21 лютого 2023 року у справі № 591/4399/19 застереження щодо можливості перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у разі, якщо воно ще не виконане, ґрунтується на принципі юридичної визначеності, який вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Суть цього принципу полягає у тому, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим, не може ставитися під сумнів та підлягає виконанню, тобто вирішення судом спірного питання визнається за істину.

Дія принципу res judicata передбачає встановлення у відносинах між сторонами спору, вирішеного остаточним і обов`язковим для сторін судовим рішенням, стану правової визначеності.

Судовим рішенням, ухваленим за результатами вирішення спору, яке не потребує виконання, встановлено стан правової визначеності у відносинах між сторонами, і такий стан та наслідки, передбачені таким судовим рішенням, встановлюються одразу з набранням рішенням сили.

Встановлено, що рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог не вимагає від учасників справи та/або уповноважених органів вчинення певних заходів щодо його фактичного виконання, а визначені цим рішенням наслідки настають для сторін з моменту набрання законної сили таким судовим рішенням, тобто фактично виконання рішення суду вичерпується фактом набранняним законної сили, тому перегляд такого рішення на підставі п. 1 ч. 3 ст. 423 ЦПК України суперечитиме принципу res judicata.

Згідно із постановою Верховного Суду від 7 липня 2023 року у справі №818/1793/18 встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення передовсім як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, встановленої остаточним судовим рішенням у справі.

Встановлено, що рішенням суду у справі №442/7905/21 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 , воно не потребувало виконання, тому не може переглядатися за виключними обставинами.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні заяви.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваної ухвали не встановлені.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст судового постанови складено 16 липня 2024 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк