Справа №: 148/522/24
Провадження № 2/148/317/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчука О.О.,

за участю секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку з повідомленням сторін в м. Тульчин цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 06.06.2023 відповідач уклав угоду з ПАТ «АЛЬФА-БАНК» про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630496595. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а той у свою чергу зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, однак відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 233641,51 грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-АНК» затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК», запис про що, внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. У зв`язку з чим просить стягнути вказану суму в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 630496595 та відшкодувати понесені витрати при зверненні до суду в розмірі судового збору.

Представник позивача АТ «СЕНС БАНК», за довіреністю Рудницький Ю.І. (а.с.51), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, а також не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с.95).

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку (а.с.48, 59, 65), причини неявки не повідомив. 03.06.2024 від останнього надійшла заява із змісту якої вбачається, що позовні вимоги визнає частково у розмірі тіла кредиту та просить справу розглянути за його відсутності (а.с.79).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене вище, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Із матеріалів справи встановлено, що при укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із копії Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, та Акцепту пропозиції від 31.10.2016 (а.с.4-4 зворот) вбачається, 31.10.2016 року між ПАТ "Альфа-Банк" та відповідачем укладений договір відкриття відновлювальної кредитної лінії шляхом акцептування банком оферти. За умовами акцепту відповідачу було видано кредитну картку на умовах продукту відновлювальної кредитної лінії «Максимум-готівка» на наступних умовах: відповідачу був відкритий рахунок № НОМЕР_1 та імітовано міжнародну платіжну картку MC DEBIT WORLD строком на три роки із встановленою відновлювальною кредитною лінією з лімітом у розмірі 200000,00 грн (п.1-3 акцепту/оферти). Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 26% річних. Розмір обов`язкового мінімального платежу складає 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, при цьому сторони погодили, що розмір обов`язкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 грн. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за кредитом до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. При цьому у випадку, якщо станом на 17:00 годину за київським часом останнього операційного дня платіжного періоду клієнт не забезпечить наявність на своєму рахунку ЕПЗ суму грошових коштів у розмірі не менше суми обов`язкового щомісячного платежу, який складається із: не менше 7% від суми загальної заборгованості, відсотків та комісії (пп. 3.3.1 акцепту/оферти), відповідні суми на наступний день, починаючи з дня, що йде за днем призначеним до сплати обов`язкового платежу списуються за рахунок встановленої клієнту відновлювальної кредитної лінії.

Також п. 7 акцепту/оферти передбачено обов`язкове страхування відповідно до договору добровільного страхування від нещасних випадків, добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби для держателів платіжних карток та договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток від 31.10.2016 року (а.с.6-6 зворот).

Положеннями акцепту/оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та анкети-заяви від 31.10.2016 визначено (п.8 оферти/акцепту та п.7-8 анкети-заяви), що відповідач був попередньо (до підписання) ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутних послуг. А також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне законодавство, в тому числі інформацією надання якої передбачене нормами ЗУ «Про захист прав споживачів», нормативними документами НБУ, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згоден. Також останній підтвердив, що зі змістом Публічної пропозиції ПАТ «АЛЬФА-БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «АЛЬФА-БАНК», яка оприлюднена на Інтернет-сторінці банку, правилами користування карткою, порядком участі та обслуговування у системі електронних грошей, та правилами системи електронних грошей «Максі», тарифами ПАТ «АЛЬФА-БАНК», які є невід`ємною частиною договору. З умовами договору та з діючими тарифами ознайомлений, згоден, зобов`язався виконувати.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що 31.10.2016 року між ПАТ "АЛЬФА-БАНК" та відповідачем шляхом акцептування банком оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, останньому було відкрито рахунок № НОМЕР_2 , що підтверджується наданими позивачем до суду доказами (а.с.4-6, 8).

Інформація про зміну позивачем назви з ПАТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «АЛЬФА-БАНК», а в подальшому, з 12 серпня 2022 року на АТ «Сенс Банк» знаходиться у загальному доступі, а тому розцінюється судом, як загальновідомий факт та не потребує додаткового обґрунтування, також відповідачем факт отримання кредиту у позивача не заперечувався.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Таким чином, у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Водночас за змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 599 передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином або частково чи у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України.

Із розрахунку заборгованості (а.с.11-12) вбачається виконання позивачем угоди про відкриття відновлювальної кредитної лінії та користування відповідними кредитними коштами відповідачем.

Однак посилання позивача у позові на укладення угоди, між позивачем та відповідачем, про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630496595 від 06.06.2023 матеріали справи не містять та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

За умовами укладеної між сторонами угоди відповідач з метою повернення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 31.10.2016 здійснював з 01.11.2016 виплати відповідно до умов договору тіла кредиту, комісії та відсотків за користування кредитом, що вбачається із розрахунку заборгованості за кредитом від 01.11.2016 року.

Умовами акцептованої оферти передбачено, що строк дії карки наданої у користування відповідачу був визначений позивачем строком у три роки, тобто до 01.11.2019 року, що у даному випадку прирівнюється судом до строку дії угоди про обслуговування кредитної лінії та відкриття відновлювальної кредитної лінії, оскільки інших строків угода не містить. Однак, як встановлено із розрахунку кредитної заборгованості (а.с.11-12) відповідач продовжував користування відновлювальною кредитною лінією поза межами відповідного строку кредитної картки (в даному випадку поза межами строку угоди) до 30.04.2022, а позивач зі своєї сторони не здійснив припинення доступу відповідача до користування відновлювальною кредитною лінією, поза межами строку кредитування (доказів пролонгації угоди або емісії нової картки відповідачу матеріали справи не містять), у зв`язку з чим відповідач продовжував добросовісно користуватись кредитними коштами, сплачував комісії, відсотки та суму заборгованості, у передбачених договором розмірах.

Як вбачається із доданого до матеріалів справи розрахунку відповідач повністю погасив заборгованість за комісією 30.09.2022 (суми колонок нарахувань та сплати дорівнюють одна одній) та суми нарахувань за відсотками, свідчать про те, що 30.11.2022 у графі відсотки за користування кредитом зазначено 0,00 грн, тобто станом на 30.11.2022 відсотки сплачені відповідачем у повному обсязі. Також із даного розрахунку вбачається, що станом на 30.11.2022 у відповідача залишилось несплачене тіло кредиту в розмірі 5929,13 грн, яке після 31.12.2022 перейшло у статус «прострочене», та на яке позивачем нараховувались відсотки не передбачені умовами угоди. Оскільки відповідно до правової позиції викладеної у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Великою Палатою Верховного Суду виснувало, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, у даному випадку добровільною відмовою відповідача від продовження користування відновлювальною кредитною лінією поза межами строку дії картки, який сплинув ще 01.11.2019, а тому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому випадку відповідач повинен був сплачувати, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, або відсотки за порушення зобов`язання (угодою не передбачено та матеріали справи не містять), або суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, однак з урахуванням п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період з 24.02.2022 року нараховані відсотки, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, підлягають списанню кредитодавцем.

Водночас доказів пролонгації угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 31.10.2016 матеріали справи не містять, як і відсутні докази укладення іншої угоди та отримання іншої кредитної картки, а тому судом вбачаються підстави задля стягнення з відповідача простроченої суми заборгованості, яка виникла станом на 31.12.2022 у розмірі 5929,13 грн, оскільки позивачем не доведено правомірність нарахування відсотків після закінчення строку дії картки.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» заборгованість за угодою про надання кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії за рахунком 9931 від 31.10.2016, у частині простроченого тіла кредиту, яке виникло станом на 31.12.2022 у розмірі 5929,13 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із доданої до матеріалів позову копії меморіального ордеру № 184689995 від 23.01.2024 (а.с.1) вбачається, що позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3504,62 грн. Будь-яких заяв, клопотань про стягнення з відповідача інших судових витрат позивачем не заявлено.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 5929,13 грн, суд стягує з відповідача на користь АТ «СЕНС БАНК» судовий збір пропорційно задоволених вимог, що складає 88,94 грн (3504,62 х 5929,13 : 233641,51 = 88,94).

Керуючись ст. ст. 525-527, 530, 598-599, 610, 615, 626, 628-629, 634, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» (код ЄДРПОУ-23494714, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100), заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 31.10.2016 у розмірі 5929,13 (П`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 13 коп., а також суму судового збору в розмірі 88,94 (Вісімдесят вісім) гривень 94 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О.Дамчук