Справа № 167/209/24
Номер провадження 2/167/216/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю: секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

позивача за первісним позовом, відповідача

за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

відповідача за первісним позовом, позивача

за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

представника відповідача за первісним позовом,

представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за повозом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Свій позов мотивує тим, що з 05 березня 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилося п`ятеро дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначає, що на даний час сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, діти залишилися проживати з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не приймає належної участі у вихованні дітей та не надає матеріальну допомогу на їх утримання. Вказує, що діти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 навчаються в комунальному опорному закладі загальної середньої освіти «Рожищенський ліцей №3» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, а тому потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Самостійно забезпечити дітей всім необхідним немає змоги, так як не працює. Відповідач здоровий, інших дітей на утриманні не має, офіційно не працює, а тому ураховуючи наведене та посилаючись на норми права, які містяться у ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, просить суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Заочним рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 10 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено.

29 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про скасування заочного рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 10 квітня 2024 року, в якій зазначив, що вимоги позивача є необгрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровані та проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на його утриманні.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 20 травня 2024 року заяву відповідача ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 10 квітня 2024 року задоволено, заочне рішення Рожищенського районного суду Волинської обалсті скасовано та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

10 червня 2024 року позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 надано заяву про зменшення позовних вимог та відмови від частини позовних вимог, а саме: згідно поданої заяви ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 03 липня 2024 року прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від частини позовних вимоги до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття - закрито.

30 травня 2024 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Свій позов мотивує тим, що з 05 березня 2006 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилося п`ятеро дітей: син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначає, що неповнолітні діти: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 залишилися проживати з ним та перебувають на його утриманні. Відповідач не приймає належної участі у вихованні дітей та не надає матеріальну допомогу на їх утримання. Зазначає, що відповідач здорова, є особою працездатного віку, а тому ураховуючи наведене та посилаючись на норми права, які містяться у ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, просить суд стягувати з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 04 червня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, зустрічний позов ОСОБА_2 визнає.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позом ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнав, зустрічний позов підтримав, просив задовольнити. Надав суду пояснення близькі за змістом до обґрунтувань позовної заяви.

Представник відповідача за первісним позовом, представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, первісний позов визнає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони з 05 березня 2006 року по 25 листопада 2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2022 року розірвано.

Під час шлюбу у сторін народилося п`ятеро дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 .

З довідок № 38 від 26 січня 2024 року, №28, 29, 30 від 25 січня 2024 року виданих диретором комунального опорного закладу загальної середньої освіти «Рожищенський ліцей №3» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області Яковлевою Н. встановлено, що діти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 навчаються в даному закладі освіти.

Згідно довідки про доходи №113 від 05 лютого 2024 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку у Луцькому районі та отримує місячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини. Загальна сума доходу за період з липня 2023 року по грудень 2023 року становить 5160 гривень.

Згідно довідки №18 від 03 червня 2024 року винаної начальником Виробничого структурного підрозділу «Ківерцівська дистанція колії» О. Новосадом встановлено, що ОСОБА_2 працює у ВСП «Ківерцівська дистанція колії» з 22 травня 2024 року на посаді монтера колії 3-го розряду (учень) 02 околотку І дільниці.

Як слідує зі змісту позовних заяв між сторонами не досягнуто згоди щодо участі в утриманні неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим в останніх існує спір з даного приводу.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, обрання способу стягнення аліментів є виключним правом позивача та не залежить від волі відповідача у такій категорії справ.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2563 грн, для дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_16 проживає разом з матір`ю та всі витрати пов`язані з її утриманням несе виключно матір, а неповнолітні діти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , проживають разом з батьком та всі витрати пов`язані з їх утриманням несе виключно батько.

На думку суду, обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати неповнолітніх дітей, не може бути перекладено винятково на одного з батьків, а тому вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача ґрунтується на нормах закону.

Задовільняючи позовні вимоги за первісним позовом, суд на підставі наведеного, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, вік дитини, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, особу відповідача ОСОБА_2 , який працює та визнання ним позову, суд вважає за можливе стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Задовільняючи позовні вимоги за зустрічним позовом, суд керуючись інтересами дітей, які мають право на необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання, що буде забезпечувати їх нормальний розвиток та враховуючи те, що обоє з батьків повинні приймати участь у вихованні та утриманні дітей, вважає необхідним стягувати з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно та до досягнення дітьми повноліття.

На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, їх фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітніх дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З позовною заявою позивач ОСОБА_1 звернулася 28 лютого 2024 року, отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з ОСОБА_2 на її користь.

З позовною заявою позивач ОСОБА_2 звернувся 30 травня 2024 року, отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з ОСОБА_1 на його користь.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з тим, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 звільнені від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 визнали позов до початку розгляду справи по суті, тому з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути по 605,60 грн судового збору.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 142, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 лютого 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 травня 2024 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 17 липня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Представник відповідача за первісним позовом, представник позивач за зустрічним позовом: адвокат Кононенко Володимир Дмитрович, адреса місцезнаходження: Волинська область м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 35, каб. 11.

Суддя І. І. Сіліч