Провадження №2/359/402/2024
Справа №359/7536/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Бориспільської міської ради, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Дідок Валентина Василівна про визнання прав і обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

В серпні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказали на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_4 . За час свого життя він не склав заповіт, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Позивачі, а також ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом та у встановленому порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом звернення до нотаріуса з відповідними заявами. До складу спадщини ввійшов, зокрема житловий будинок площею 453,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок був збудований в період часу 2010-2015 років, згідно повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність індивідуального житлового будинку. Враховуючи, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , побудований в період перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у шлюбі, але право власності на нього не зареєстровано, тому майнові права забудовника житлового будинку ввійшли до складу спадщини. З цієї підстави ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1/6 частці прав та обов`язків забудовника житлового будинку площею 453,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також за ОСОБА_3 4/6 частки прав та обов`язків забудовника цього житлового будинку.

2. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.52-53).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2023 року було задоволено клопотання представника позивачів ОСОБА_5 про витребування у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок В.В. належним чином завіреної копії спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_4 (т.1 а.с.129-130).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2024 року було задоволено клопотання представника позивачів ОСОБА_5 про витребування в архівного відділу Бориспільської міської ради Київської області належним чином завіреної копії рішення про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки (т.1 а.с.172-173).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про виклик та допит свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т.1 а.с.174-176).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.183).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, було прийнято відмову представника позивача ОСОБА_6 від допиту свідка ОСОБА_11 (т.2 а.с.238-242).

3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

Позивачі та їх представник ОСОБА_5 підтримали пред`явлений позов та наполягали на його задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 надав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказав на те, що ОСОБА_3 є єдиним забудовником домоволодіння АДРЕСА_1 . Спірний будинок введений в експлуатацію у 2015 році. Спадкодавець за час свого життя не порушував питання про право власності на частку у цьому будинок, визнаючи, що будинок належить ОСОБА_3 Будинок був збудований на земельній ділянці, належній відповідачу, а також з використанням будівельних матеріалів, придбаних нею до шлюбу. Крім цього, ОСОБА_4 все своє життя обіймав посади державного службовця та розмір його заробітної плати не дозволяв в значній мірі приймати участь у спільному будівництві. В той час як ОСОБА_3 була успішним підприємцем та несла основний тягар в будівництві будинку. За таких обставин, права та обов`язки забудовника спірного житлового будинку не ввійшли до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 . Тому представник відповідача ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні пред`явленого позову (т.1 а.с.73-77).

Представник Бориспільської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився. Натомість, заступник міського голови ОСОБА_12 направив до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника міської ради та при вирішенні спору покладається на думку суду (т.1 а.с.58).

Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок В.В. також направила до суду заяву про розгляд цивільної справи за її відсутності (т.1 а.с.67).

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

12 листопада 1999 року ОСОБА_13 уклала з ОСОБА_4 шлюб, зареєстрований у ВРАГС Бориспільського міськвиконкому Київської області, про що був складений відповідний запис за №356. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.86). 22 серпня 2008 року ОСОБА_13 було присвоєно прізвище « ОСОБА_14 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.87).

13 вересня 2010 року ОСОБА_3 приватизувала земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :07:014:0034 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №883034 від 13 вересня 2010 року (т.1 а.с.82-83).

19 жовтня 2010 року ОСОБА_3 подала до інспекції ДАБК у Київській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт №291 (т.1 а.с.84), в якій відповідач повідомив про початок будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 . 23 січня 2015 року ОСОБА_3 зареєструвала в Департаменті ДАБІ в Київській області декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №КС27 (т.1 а.с.88-92).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 31 грудня 2021 року (т.1 а.с.14). Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру №68495990 від 11 лютого 2022 року (т.2 а.с.14) вбачається, що за час свого життя спадкодавець не склав заповіт. Тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. До спадкоємців першої черги за законом належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є дітьми ОСОБА_4 , а також його дружина ОСОБА_3 . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 18 листопада 1983 року та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 31 серпня 2007 року (т.2 а.с.17), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 26 липня 1990 року (т.2 а.с.20), копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 11 листопада 1999 року та копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 22 серпня 2008 року (т.2 а.с.9, 10).

Зі змісту листа начальника РС виконавчого комітету Бориспільської міської ради №20-36-1983 від 17 лютого 2022 року (т.2 а.с.15) вбачається, що на день відкриття спадщини ОСОБА_3 постійно проживала разом з ОСОБА_4 в кв. АДРЕСА_2 . Крім того, 11 лютого 2022 року відповідач подав приватному нотаріусу Бориспільського районного нотаріального округу Дідок В.В. заяву про прийняття спадщини (т.2 а.с.6-7). 28 квітня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також подали приватному нотаріусу Бориспільського районного нотаріального округу Дідок В.В. заяви про прийняття спадщини (т.2 а.с.15-16, 18). Ці обставини свідчать про те, що позивачі та ОСОБА_3 у встановленому порядку своєчасно прийняли спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 .

Спірні правовідносини регулюються гл.24 «Набуття права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» та гл.84 «Загальні положення про спадкування» книги шостої «Спадкове право» ЦК України, а також гл.7 «Право особистої приватної власності дружини та чоловіка» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно з ч.2 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.

5.2. норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 було завершено в період часу, протягом якого ОСОБА_4 перебував у шлюбі з відповідачем. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, від 05 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується поширення режиму спільної сумісної власності подружжя на спірний об`єкт будівництва. Однак в матеріалах цивільної справи міститься копія наказу директора радгоспу «Бориспільський» №347 від 26 листопада 1992 року (т.1 а.с.80), яким було виділено ОСОБА_3 , яка на той час мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_15 », земельну ділянку площею 0,10 га для здійснення індивідуального будівництва в м. Бориспіль. Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №42/1 від 02 березня 1993 року (т.1 а.с.81) вказана земельна ділянка була передана у безстрокове користування відповідача.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він є сусідом відповідача. Тому йому відомо про те, що в 1996 році ОСОБА_3 разом зі своїм батьком та першим чоловіком розпочали будівництво на вказаній земельній ділянці. Зокрема, ними був облаштований фундамент житлового будинку та зведені стіни. Станом на день укладення шлюбу між відповідачем та ОСОБА_4 на земельній ділянці була закінчена «коробка» житлового будинку. ОСОБА_4 брав участь лише в облаштуванні даху, а також у проведенні внутрішніх та оздоблювальних робіт. Будівництво житлового будинку було закінчено приблизно в 2005 році. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він доставляв щебінь, пісок та інші будівельні матеріали до земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Свідок ОСОБА_8 стверджував, що на той час на вказаній земельній ділянці був облаштований котлован. Крім того, були підготовлені блоки та цегла для облаштування фундаменту та зведення стін житлового будинку. Послуги з доставки будівельних матеріалів оплачував перший чоловік відповідача, а не ОСОБА_4 . Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона є сусідкою відповідача. Їй відомо про те, що будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 розпочалось за декілька років до того, як ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 . Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він проживав однією сім`єю з відповідачем ще до того, як ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_7 повідомив про те, що в 1993 році відповідачу була виділена земельна ділянка, на якій було розпочато будівництво житлового будинку. З цією метою вони придбали блоки, цеглу (червону та білу), панелі та інші будівельні матеріали. Свідок ОСОБА_7 стверджував, що станом на 1999 рік на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1 , була зведена, тобто закінчена, «коробка» житлового будинку.

Аналіз наведених письмових доказів та показань свідків переконливо свідчить про те, що забудовником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , а не спадкодавець. Дійсно, зі змісту повідомлення про початок виконання будівельних робіт №291 від 19 жовтня 2010 року (т.1 а.с.84) та декларації про готовність об`єкта до експлуатації №КС27 від 23 січня 2015 року (т.1 а.с.88-92) вбачається, що будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 нібито розпочалось лише в жовтні 2010 року, а закінчилось вже на початку 2011 року. Однак достовірність цих письмових доказів спростовується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Крім того, загальна площа об`єкта будівництва становить 453,3 кв.м., що презюмує об`єктивну неможливість зведення об`єкта нерухомого майно з такою площею лише три-чотири місяці. Та обставина, що під час шлюбу лише облаштовувався дах житлового будинку, а також проводились внутрішні та оздоблювальні роботи, спростовує презумпцію поширення режиму спільної сумісної власності подружжя на спірний об`єкт будівництва. Тому до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , не ввійшли жодні права та обов`язки відносно житлового будинку по АДРЕСА_1 . Адже позивачі мають лише право на відшкодування витрат, яких зазнав спадкодавець у зв`язку з його участю в облаштуванні даху, а також у проведенні внутрішніх та оздоблювальних робіт у вказаному об`єкті будівництва.

Крім того, як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2018 року у справі №525/511/16-ц (провадження №61-323св18), системне тлумачення категорій «об`єкт нерухомого майна» (ч.1 ст.181, п.6 ч.1 ст.346, ст.ст.350 та 351 ЦК України) та «об`єкт незавершеного будівництва» (ст.331 ЦК України) дає підстави для висновку, що об`єкт незавершеного будівництва є нерухомою річчю особливого роду, фізичне створення якої розпочате, але не завершене, що допускає встановлення відносно неї суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та у порядку визначених цивільним законодавством. Не будучи до моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації та державної реєстрації права власності житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі такого будівництва (ч.3 ст.331 ЦК України), тобто сукупністю речей, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки. Однак будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 не тільки завершилось, а також вказаний об`єкт будівництва був прийнятий в експлуатацію. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №341324687 від 02 серпня 2023 року (т.1 а.с.41) вбачається, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 залишається не зареєстрованим протягом багаторічного періоду часу. Тому цілком логічно, що житловий будинок по АДРЕСА_1 має статус об`єкта незавершеного будівництва. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обрали неналежний спосіб захисту права, адже їм слід було звернутись до суду з позовом про визнання права власності на частку в об`єкті незавершеного будівництва житловому будинку по АДРЕСА_1 , а не визнання прав та обов`язків забудовника житлового будинку, правова природа яких взагалі не визначена чинним цивільним законодавством. Про неналежність такого способу захисту права свідчить навіть те, що неможливо поєднати розмір часток спадкоємців в спадщині з правами та обов`язками забудовника.

З огляду на це суд вважає, що відсутні підстави для визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прав та обов`язків забудовника житлового будинку по АДРЕСА_1 . Тому у задоволенні пред`явленого ними позову належить відмовити в повному обсязі.

7. Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанцій до платіжної інструкції на переказ готівки від 02 серпня 2023 року № (т.1 а.с.1,2) вбачається, що при зверненні до суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплатили судовий збір у розмірі по 13420 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого ними позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування позивачам витрат на оплату судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.331, ч.3 ст.331, ч.1 ст.375, ч.2 ст.375, ч.1 ст.1218 ЦК України, ст.60 СК України, ч.2 ст.76, ч.1 ст.80, ч.1 ст.81, ч.2 ст.89, ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання прав і обов`язків забудовника, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складення повного рішення суду 15 квітня 2024 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський