Справа № 569/3412/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.

при секретарі - Ковальчук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення місця проживання дитини, про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення місця проживання дитини, про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що з 03 жовтня 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.01.2017 року у цивільній справі № 569/354/16-ц шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Дитина проживає разом з нею, у зв`язку із чим, між нею та відповідачем виникають непорозуміння та спори щодо місця проживання дитини. Оскільки саме вона займається навчанням, виховання та здоров`ям дитини, вважає за необхідне визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , 2011 року народження саме з нею, як його матір`ю.

Зазначає, що син ОСОБА_4 повністю перебуває на її утримання. Виключно вона переймається всім необхідним для забезпечення дитини, його здоров`ям та навчанням. Відповідач самоусунувся від утримання свого сина. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

23.06.2024 року через підсистему «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково та просить стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , 2011 року народження в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , 2011 року народження з позивачкою, як його матір`ю.

В обґрунтування свого відзиву відповідач посилається на те, що на сьогодні він перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, від якого у нього є малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому запропонований саме ним розмір аліментів, відповідатиме вимогам закону та інтересам обох дітей.

Позивач та її представник - адвокат Затинний С.С. в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином. Представником - адвокатом Затинним С.С. через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 09.07.2024 року подано заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Самолюк І.Р. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 30.05.2024 року заяву, в якій підтримує висновок Органу опіки та піклування № 08-01-774/24 від 30.05.2024 року про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 . Крім того, просить розгляд справи проводити у її відсутність. До заяви долучила висновок Органу опіки та піклування № 08-01-774/24 від 30.05.2024 року.

Суд вважає, що зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 03 жовтня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.01.2017 року у справі № 569/354/16-ц розірвано.

Від шлюбу сторони по справі мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27.01.2017 року по справі № 569/354/16-ц вбачається, що питання щодо визначення місця проживання малолітнього сина сторін у справі не вирішувалося.

Таким чином, право позивачки на визначення місця проживання дитини з нею, шляхом звернення з позовом передбачено законом, тим більше в ситуація, яка на сьогодні склалася, вбачається, що існує невизначеність у правах і обов`язках сторін щодо місця проживання дитини, яка безпосередньо впливає саме на інтереси дитини.

Судом вставлено, що позивачка разом із сином проживають в АДРЕСА_1 , а відповідач проживає в АДРЕСА_2 .

При вирішенні цієї справи, судом береться до уваги те, що позивачка має власне житло, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.01.2009 року.

Син сторін у справі ОСОБА_4 , 2011 року народження зареєстрований та проживає в житловому приміщенні належному позиваці.

З довідки № 01-17/28 від 08.02.2024 року вбачається, що малолітній ОСОБА_4 навчається в 7-Б класі Рівненської гімназії № 3 Рівненської міської ради.

З характеристики № 01-17/28 від 09.02.2024 року ОСОБА_3 , 2011 року народження, учня 7-Б класу Рівненської гімназії № 3 Рівненської міської ради вбачається, що саме позивачка переймається навчанням дитини, а відповідач не підтримує зв`язки з класним керівником та іншими вчителями дитини, батьківські збори не відвідує.

З висновку Органу опіки та піклування № 08-01-774/24 від 30.05.2024 року вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради прийняла рішення про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Згідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи.

Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року та яка набрала чинності для України 27.09.1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за нею за законом.

Згідно з принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбу, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 160, ч.ч. 1,2 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 року по справі № 6-2445цс16, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів.

Враховуючи позицію кожної із сторін, відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд визначити місце проживання сина ОСОБА_4 разом з матір`ю - ОСОБА_1 , а також позицію Органу опіки та піклування, який дійшов висновку про доцільність проживання дитини з матір`ю, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме те, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю, за місцем проживання дитини створені всі належні умови для дитини, мати виховує та утримує сина, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до обох батьків, вік дитини, суд вважає вірним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 із його матір`ю - ОСОБА_1 . Саме проживання дитини із матір`ю, на думку суду, буде цілком відповідати інтересам дитини, забезпечить комфортні умови та сприятиме його здоровому розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що така позовна вимога підлягає задоволенню.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 18.04.2011 року вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Статтею 141 СК України, встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як вбачається зі справи, між сторонами відсутня домовленість щодо способів виконання відповідачем, як батьком, обов`язку утримувати спільну дитину ОСОБА_4 .

Натомість, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_4 проживає з позивачкою окремо від свого батька, відповідача у справі, та навчається в 7-Б класі Рівненської гімназії № 3 Рівненської міської ради, у зв`язку із чим дитина потребує матеріальної допомоги від свого батька.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить з фактичних обставин справи, а саме те, що ОСОБА_2 є працездатним та має на утриманні ще одного новонародженого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується матеріалами справи.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст.ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про частково задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_4 , 2011 року народження в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Зважаючи на інтереси малолітнього ОСОБА_4 , 2011 р.н., суд допускає рішення суду до негайного виконання у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

На підставі ст.ст. 19, 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 141, 263- 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення місця проживання дитини, про стягнення аліментів на дитину - задоволити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в прибуток держави судові витрати в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 21.12.2010 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 05.02.2003 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук