ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1703/21
Провадження №2/477/237/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем cудових засідань Клюсевич-Шараповою Н.М.,

розглянувши в м. Миколаєві у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, площею 2,48 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті батька ОСОБА_2 залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке вона не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність документального підтвердження прийняття спадщини, а також через відсутність належних оригіналів документів відносно спадщини.

Посилаючись на те, що прийняла спадщину, так як фактично без реєстрації проживав з нею, але через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, тому звернулася до суду і просила, визнати за нею право власності на зазначену квартиру та земельну ділянку.

В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином; від позивачки надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, а представник відповідача в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення та оформлення спадщини за спадкоємицею.

Суд, вважаючи за можливе відповідно до ст. 200 ЦПК України здійснити розгляд справи в підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянин ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді квартира АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, площею 2,48 га, кадастровий номер :01:000:0035, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (на тепер територія Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області).

Квартира була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 відповідно до рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2007 року в справі № 2-183-2007, зареєстрованого під № 680 від 26 червня 2007 року.

Земельна ж ділянка належала ОСОБА_2 відповідно до державного акту серії МК №025624, виданого 01 квітня 2003 року Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті

(ст. 1233 ЦК України).

За свого життя ОСОБА_2 заповіту не склав, тому спадкування після його смерті повинно здійснюватися за законом.

На час відкриття спадщини (час смерті) ОСОБА_2 він був зареєстрований по АДРЕСА_2 .

На час його смерті з ним ніхто за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав.

Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Миколаївської області від 23 липня 2021 року ОСОБА_2 , фактично проживав не за місцем реєстрації, а по АДРЕСА_3 , тобто спільно зі своєю дочкою позивачкою у справі.

Інших спадкоємців за законом не встановлено.

Однак звернувшись до нотаріус за оформленням спадщини ОСОБА_1 отримала письмове роз`яснення про неможливість нотаріального оформленням спадщини через непредставлення документів щодо спадкового майна та документів щодо прийняття спадщини.

За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, нотаріус перевіряє коло спадкоємців, факт прийняття спадщини, наявність документів на майно, а за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз`яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи спадкову квартиру та земельну ділянку ОСОБА_1 набув у власність законно за свого життя.

Так, відповідно до довідки КП «Миколаївське Міжміське БТІ» від 18 липня 2023 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 відповідно до рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2007 року в справі № 2-183-2007, зареєстрованого під № 680 від 26 червня 2007 року.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що квартира та земельна ділянка за життя належали ОСОБА_2 і після його смерті входять до складу спадщини, а тому в порядку спадкування, з врахування встановлених зазначених обставин, повинна відійти спадкоємцям, тобто позивачці в справі, як спадкоємиці за законом, яка прийняла спадщину.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на наступне нерухоме майно:

-квартиру АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку, площею 2,48 га, кадастровий номер :01:000:0035, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (раніше була в межах території Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області), яка належала спадкодавцю відповідно до державного акту серії МК №025624, виданого 01 квітня 2003 року Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко