РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

10 липня 2024 року

Справа №451/745/24
Провадження № 2/451/302/24

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Патинок О.П.

секретаря судового засідання - Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

04.06.2024 до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований 14.02.1999 Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 3. Від шлюбу з ОСОБА_2 народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На даний час діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не забезпечує повноцінне утримання неповнолітніх дітей та з ними не проживає. При цьому становище відповідача та його реальна спроможність матеріально утримувати дітей, його повна працездатність, вік, відсутність інших утриманців, дозволяють сплачувати аліменти на утримання дітей. Просить суд cтягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі 4000 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття з індексацією у відповідності до закону, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі 4000 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття з індексацією у відповідності до закону та стягнути з ОСОБА_2 понесені судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2024 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

05.06.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь № 626189 від 05.06.2024 щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 05.06.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін.

Ухвалою суду від 25.06.2024 судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. Попереджено відповідача про наслідки неявки в наступне судове засідання.

10.07.2024 в судове засідання учасники провадження не з`явилися.

30.05.2024 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.27).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових документів засобами поштового зв`язку, у судові засідання не з`явився; причин неявки не повідомив, відзиву не подавав.

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою суду від 10.07.2024 у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд приходить переконання про розгляд справи за наявними доказами та про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.02.1999 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 уклали шлюб, який зареєстрований Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №3. Після державної реєстрації прізвище чоловіка та дружини « ОСОБА_8 » (а.с.11).

У сторін у шлюбі народилось четверо дітей, зокрема повнолітній ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.10.1999 (а.с.14); - повнолітній ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.15); - малолітня ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 28.09.2015 (а.с.13); - Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 17.03.2008 неповнолітня ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сторони по справі (а.с.12).

Відповідно до Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 125 від 20.05.2024 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою також зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.16).

Як вбачається із довідки директора загальноосвітньої школи І-ІІ-ІІІ ступенів с. Тетевчиці Г.Думанчук №01-20/33 від 14.05.2023 ОСОБА_5 навчається у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів с. Тетевчиці у 3 класі (а.с.17).

Відповідно до довідки директора загальноосвітньої школи І-ІІ-ІІІ ступенів с. Тетевчиці Г.Думанчук №01-20/32 від 14.05.2023 ОСОБА_6 навчається у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів с. Тетевчиці у 10 класі (а.с.18).

Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати неповнолітніх дітей, що передбачено ст. 180 СК України.

Із наведеного вбачається, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати неповнолітніх дітей у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 184 ЦПК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві покликалася на те, що відповідач ОСОБА_2 працездатний, на утриманні інших осіб немає. Позивач ОСОБА_1 переконана, що останній має можливість сплачувати кошти на утримання спільних дітей, але він фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Згідно із ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача, перебування на її утриманні двох неповнолітніх дітей та обов`язок відповідача як батька утримувати неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень, тому заявлений позивачкою розмір аліментів в позовній заяві, підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи матеріальний стан сторін, законодавче встановлення розміру аліментів на одну дитину, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі по 2000 грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, такий розмір аліментів є необхідним та буде відповідати вимогам закону, принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача, позивача по справі.

Згідно ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач на день звернення до суду з позовом була звільнена від сплати судового збору, такі судові витрати підлягають частковому стягненню з відповідача в сумі 605,60 грн. (50% від 1211,20 грн.), а інша частина компенсується за рахунок держави.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини, надалі ЄСПЛ.

В свою чергу ЄСПЛ у своїй практиці визначає поняття «фактично понесені витрати на сплату гонорару» (див., наприклад, рішення від 16.02.2012 у справі «Савін проти України», п. 97; рішення від 07.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України», п. 115), не лише ті витрати, яким є документальне підтвердження, а і ті, які за умовами договору з адвокатом клієнт має сплатити як гонорар.

Наведена практика ЄСПЛ цілком узгоджується з приписами п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, щодо доказування обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між адвокатом Чечелюк О.Ю. та ОСОБА_1 укладено договір № 27-05-24 про надання правничої допомоги від 27.05.2024, згідно якого адвокат надавав правничу допомогу з приводу представництва інтересів ОСОБА_1 у справі щодо підготовки позову про стягнення аліментів (а.с.19).

Окрім договору № 27-05-24 про надання правничої допомоги від 27.05.2024, додано акт приймання-передачі наданих послуг №27-05 від 27.05.2024, згідно якого адвокатом Чечелюк О.Ю. надано наступні послуги: вироблення правової позиції по справі, надання усних та письмових консультацій щодо характеру спільних правовідносин та підготовки правової позиції, підготовка позову про стягнення аліментів, загальною вартістю 6000 грн. (а.с.20); платіжну інструкцію №48059945SB від 29.05.2024, згідно якої встановлено, що ОСОБА_1 сплатила адвокату - Чечелюку О.Ю. грошові кошти у розмірі 6000,00 грн., за надання правничої допомоги згідно договору № 27-05-24 від 27.05.2024 про надання правничої допомоги (а.с.21).

При цьому суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду висловлений у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 про те, що витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та його необхідності, а також з урахуванням очевидної не співмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2 000 гривень.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263-265, 268, 279, 280-286 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 (дві тисячі гривень, 00 коп.) грн. щомісячно, на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи із 29.05.2024 до повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень, 60 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі гривень 00 копійок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП; НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 10.07.2024.

Головуючий суддяПатинок О. П.