Справа № 199/1153/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Попружко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання представника позивача Табачина М.Б. про винесення окремої ухвали по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-канадське підприємство «Росан» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди нежитлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-канадське підприємство «Росан» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди нежитлового приміщення.

Ухвалою суду від 12.03.2024 року у справі було відкрито провадження по справі та призначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

03.07.2024 представник позивача Табачин М.Б. надав до суду клопотання, яким просив винести окрему ухвалу щодо зловживання відповідачем ОСОБА_2 та його представником адвокатом Коваль О.В. своїми процесуальними правами, оскільки представником відповідача подано до суду безпідставні та необґрунтовані заяви про відкладення розгляду, що свідчить про спрямоване затягування процесу та говорить про зловживання процесуальними правами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 2 ЦПК України визначає завданням цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф.

Положеннями ст. 148 ЦПК України регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду.

Водночас, суд не вбачає достатніх підстав на даний час для застосування до відповідача та його представника процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, як найсуворішого заходу процесуального примусу.

Причини відкладення справи стороною відповідача за документально підтверджуються документами, які наявні у матеріалах справи.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Згідно з ч. 3 ст. 262 ЦПК України, суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Статтею 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали.

Таким чином, законних підстав для постановлення окремої ухвали судом не вбачається, внаслідок чого слід відмовити у задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали.

Керуючись ст. ст. 44, 143, 260-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника позивача Табачина М.Б. про винесення окремої ухвали по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-канадське підприємство «Росан» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди нежитлового приміщення, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Якименко