Справа № 727/5784/22
Провадження № 2-др/727/45/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого - судді: Літвінової О.Г.,

за участю секретаря: Лещинська А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей.

17 серпня 2024 року позовну заяву було задоволено повністю та винесено рішення яким: Шлюб, між громадянином України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) та громадянкою України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 ), який укладений 04 жовтня 2007 року та зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №2019, - розірвати. Встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) самостійно виховує неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом з ним..

08 липня 2024 року ОСОБА_1 , через канцелярію суду подав заяву винесення додаткового рішення, за яким просив встановити факт. Що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судове засідання учасники справи не викликались.

У зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Стаття 157. Вирішення батьками питань щодо виховання дитини 1. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Таким чином, суд додатково вирішує це питання виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 і ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Вирішуючи позовні вимоги, враховуючи вказані норми Закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення факту самостійного виховання не підлягають задоволенню, зважаючи на що це не було предметом сору та не розглядалося в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином діти сторін проживають з матір`ю і спору про це не існує.

Безспірність позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей свідчить про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 269, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя О.Г.Літвінова