УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 684/475/22

Провадження № 6/684/15/2024

15 липня 2024 року селище Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Волошина Р.Р.

за участі секретаря судового засідання Басок Н.Д.,

приватного виконавця Лановенко Л.О.,

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Стара Синява Хмельницької області в залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (в порядку ст. 443 ЦПК України),

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівназвернулася до суду з поданням про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О.перебуває виконавче провадження № 75109078 з примусового виконання виконавчого листа № 684/475/22 виданого 05.04.2023 року Старосинявським районним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неповернуту суму позики за договором позики від 10.11.2020 в сумі 45000 доларів США. 22.05.2024 у відповідності до положень статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем Лановенко Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 75109078, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за її неподання або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію зазначеної постанови приватним виконавцем було направлено стягувачу для відома, боржнику - для виконання. Однак, у визначені Законом строки боржником декларацію про майно та доходи не подано.

З метою визначення наявності коштів та майна боржника ОСОБА_2 , на які можливо звернути стягнення, приватним виконавцем сформовано платіжну інструкції до АТ КБ «Приват Банк» щодо безспірного стягнення коштів з рахунку божника на погашення вимог виконавчого документа. Проте, згідно відповідей банківських установ, у боржника відсутні відкриті рахунки в банках, або ж недостатньо коштів на відкритих рахунках для виконання постанови. 22.05.2024 приватним виконавцем направлено запити 1) до Пенсійного фонду України про фізичних осіб, які отримують пенсії, 2) до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, 3) до Державної податкової служби України про джерела та /або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників- фізичних осіб, та / або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником- фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку ( для фізичних осіб, які є само зайнятими особами) , та / або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником фізичною особою підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця. Однак, з вказаних державних установ надійшли відповіді про відсутність пенсії, транспортних засобів та доходів отриманих ОСОБА_2 .

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_2 є орендарем земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0041, яка перебуває у державній власності.

Іншого майна боржника, на яке можна було б звернути стягнення в ході виконавчого провадження не виявлено.

Разом з тим, з сформованого 22.05.2024 року приватним виконавцем витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб встановлено наявний актовий запис про реєстрацію шлюбу 23.12.1995 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції №2726. Інформація в Державному реєстрі актових записів цивільного стану громадян про розірвання між Радченками шлюбу відсутня.

Згідно інформаційної довідки від 22.05.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з 27.03.2017, на підставі договору купівлі- продажу квартири, серія та номер: 360, виданий 27.03.2017 на праві власності зареєстровано нерухоме майно, а саме: квартира, загальна площа (кв.м.): 102,2, житлова площа (кв.м.): 88.3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, зазначене майно набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за час перебування у шлюбних відносинах.

З метою забезпечення реального виконання рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 01.03.2023 р. у справі № 684/475/22 заявник просить суд визначити частку майна ОСОБА_2 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме дружиною ОСОБА_4 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 в режим відео конференції підтримала подання та пояснила, що оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення Старосинявського районного суду у справі № 684/475/22, майно яке є його власністю і на яке можна б було накласти арешт відсутнє, на час звернення до суду у виконавця була відсутня інформація щодо спору між боржником та ОСОБА_4 стосовно нерухомого майна: квартири, тому просить знайти правильне рішення у вирішенні подання та задовольнити його вимоги.

Стягувач ОСОБА_1 вимоги подання пітримав.

Боржник ОСОБА_2 до суду не з`явився, заяв, клопотань щодо розгляду справи в його відсутності не надав.

Заінтересованою особою ОСОБА_4 подано до суду заперечення з приводу поданого подання, відповідно до вимог якого остання вказує на хибність висновку приватного виконавця щодо наявності у сторін сумісно набутого майна сім`єю, оскільки між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у 2018 році укладено шлюбний договір, відповідно до якого нерухоме майно, частку в якому просить виділити заявник, відійшло у власністю дружини боржника.

Заслухавши приватного виконавця та стягувача, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 01.03.2023 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неповернуту суму позики за договором позики від 10.11.2020 в сумі 45000 доларів США.

Постановою приватного виконавця Лановенко Л.О. 22.05.2024 за заявою стягувача ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа по справі № 684/475/22 було відкрито виконавче провадження ВП № 75109078.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем було встановлено, що 23.12.1995 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб.

Приватний виконавець Лановенко Л.О. звертаючись до суду, просить визначити частку майна боржника ОСОБА_2 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (в порядку ст. 443 ЦПК України), а саме: квартирою, загальною площею (кв.м.): 102,2, житловою площею (кв.м.): 88.3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі- продажу квартири, серія та номер:360, виданий 27.03.2017.

Згідно з ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно, що належать боржнику від інших осіб. Після надходження відомостей про наявність боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає і реалізує в установленому порядку.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється в разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Згідно з ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме маймо боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Положеннями ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-1V (із змінами) регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захист) державою таких прав. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розмішене на території України, та обтяжень таких прав.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» одними із загальних засад державної реєстрації є обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав та публічність державної реєстрації прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності: 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітального спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі, або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

У відповідності до ст. 443 ЦПК України визначено частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2018 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір про поділ майна подружжя, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.М., за реєстровим номером 1621, відповідно до якого в особисту власність дружини ОСОБА_4 відійшла квартира, загальною площею (кв.м.): 102,2, житловою площею (кв.м.): 88.3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , інша частина майна, що була об`єктом спільної сумісної власності подружжя відійшла у власність чоловіка ОСОБА_2 .

Зважаючи на викладене, вказане вище майно є особистою власністю дружини боржника, а тому підстави для визначення частки в ньому відсутні.

З огляду на викладене подання державного виконавця задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 259, 260, 263-265, 268, 440 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15.07.2024.

Суддя Роман ВОЛОШИН