Номер провадження: 22-ц/813/1658/24
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 у складі судді Аліної С.С.,

встановив:

У вересні 2022 року, ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі, у розмірі 20 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (віку 18 років), тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, на утримання позивачки у розмірі 13 000 грн. до досягнення дитиною трьох років, а саме до 23.09.2023 та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 30 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, за час якого народилася донька, яка перебуває на утриманні позивачки, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки та її.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 гривень, починаючи з 07.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття (віку 18 років), тобто до 23.09.2038 включно. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти на її утримання в розмірі 1000 гривень, починаючи з 07.09.2022 і до досягнення дитиною трьох років, а саме до 23.09.2023 включно.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 та прийняти нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, судом не надано належної оцінки заявленим клопотанням та тому факту, що позивач та її представник самостійно не можуть отримати інформацію щодо наявних у відповідача коштів у банках України та інформацію щодо перетину відповідача державного кордону України. На думку ОСОБА_1 , отримання наведеної інформації матиме суттєве значення для вирішення справи, оскільки предметом її є стягнення аліментів, що підтвердить матеріальний стан відповідача, який дозволяє йому в повній мірі сплачувати аліменти у розмірі, який зазначений у позовній заяві. Щодо розміру аліментів на дитину та на її утримання ОСОБА_1 зазначає, що стягнуті з відповідача грошові кошти в розмірі визначеному судом недостатні для забезпечення інтересів, захистку та благополуччя дитини та її матері.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 13.06.2024 з`явився: представник апелянта ОСОБА_1 адвокат Іванова Г.С.

ОСОБА_2 до суду не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направив.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, пояснення представника апелянта, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не в повній мірі відповідає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.06.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , яке видано Приморським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану актовий запис №687.

За час шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , яке видано Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1408.

Судом встановлено, що останнім місцем роботи відповідача було ТОВ «АТБ-Маркет» та відповідач звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП (Том І: а.с.57-58).

Частково задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. та на користь дружини ОСОБА_1 у розмірі 1000 грн., районний суд виходив з того, що в обґрунтування своїх позовних вимог, позивачкою не надано до суду жодного доказу про дохід відповідача та довідку про його доходи, а отже суд дійшов висновку, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, відповідно до ч.2, 4, 6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Тобто, право на отримання дружиною аліментів у порядку, передбаченому ст.84 СК України, не залежить від матеріального стану дружини та від стану здоров`я дитини.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що обґрунтовуючи свою позовну заяву про стягнення з відповідача 20000,00 грн. щомісячно на утримання доньки та 13000,00 грн. на її утримання, позивачка посилалася на те, що відповідач добровільно дитину не забезпечує, мирно домовитись щодо розміру аліментів сторони не змогли. При цьому враховуючи той факт, що позивачка самостійно опікується дитиною, яка 2020 року народження та потребує багато часу на догляд, позивачка не може влаштуватись на роботу.

Позивачка також зазначала, що відповідач проблем зі здоров`ям не має, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утримання немає, працює ІТ-фахівцем в ІТ-компанії. Відповідно до інтернет ресурсів, в середньому, за даними дослідження кадрового порталу grc.ua, по всім регіонам України, айтішникам у квітні 2022 року пропонують заробітну плату від 108000,00 грн. на місяць, тому в неї є всі підстави вважати, що відповідач отримує дохід в такому ж розмірі, а відповідно відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 20000,00 грн. щомісячно та 13000,00 грн. на її утримання, проте приховує свої доходи та розмір заробітку.

Враховуючи, що для прийняття судом обґрунтованого та справедливого рішення по цій справі, вкрай важливим є підтвердження розміру реальних фактичних доходів відповідача та інформація про наявність та розмір доходів відповідача прямо впливає на розмір утримання, позивачем до суду було подано клопотання про витребування з банківських установ доказів, а саме виписок по особовим рахункам ОСОБА_2 .

Проте як вбачається з матеріалів справи, ухвалами Суворовського районного суду м.Одеси від 15.03.2023 та 10.05.2023 клопотання позивачки про витребування доказів були залишені без задоволення (Том І: а.с. 65-67, 86-87).

Звертаючись до суду із вказаною апеляційною скаргою, ОСОБА_1 зазначала, що суд неправомірно відмовив їй у задоволенні вищевказаних клопотань, оскільки відповіді на вказані клопотання, були б доказами по справі та обґрунтували її позовні вимоги в частині розміру стягнення аліментів на її утримання та на утримання доньки. У зв`язку із чим, для правильного вирішення справи, предметом якої є стягнення аліментів, скаржницею подано до апеляційного суду клопотання про витребування інформації щодо банківських рахунків ОСОБА_2 .

Так, на підставі ст. 367 ЦПК України та враховуючи те, що суд першої інстанції безпідставно двічі не вирішив вищевказані клопотання позивачки, а також з метою повного та всебічного розгляду справи, ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.11.2023 клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено, витребувано у: АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «Альфа-Банк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «МТБ БАНК», ПАТ АБ «Південний», АТ «Державний Експортно-Імпортний Банк України», ПАТ «БАНК ВОСТОК», АТ «Державний Ощадний Банк України», АТ «Перший Інвестиційний Банк», АТ «Перший Український Міжнародний Банк», АТ «ОТП Банк» інформацію про наявність відкритих чи закритих банківських рахунків на ім`я ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 та інформацію про рух коштів по поточним рахункам ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 по день надання відповіді (Том І: а.с. 132, 133, 133 зворот).

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду, банківськими установами України була надана інформація по рахункам відповідача ОСОБА_2 .

З наданих банківськими установами відповідей вбачається, що у запитуваний період відповідач ОСОБА_2 мав відкриті та закриті банківські рахунки у 6 (Шести) банках України з числа тих, що були запитані судом.

Зокрема в АТ «Універсал Банк» у Відповідача в наявності відкриті діючі та деякі закриті банківські рахунки та відповідно до виписок по рахунках можна встановити, загальний обіг коштів в період з 01.01.2020 р. по 15.11.2023:

- картковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий 07.11.2018р., загальний обіг коштів в період з 01.01.2020 р. по 15.11.2023 р. складає 746 591,24 гривень;

- картковий рахунок № НОМЕР_4 , відкритий 07.11.2018р., загальний обіг коштів в період з 01.01.2020 р. по 15.11.2023 р. складає 18 103,56 грн;

- картковий рахунок № НОМЕР_5 , відкритий 10.07.2019р., загальний обіг коштів в період з 01.01.2020 р. по 15.11.2023 р. складає 0 гривень;

- картковий рахунок № НОМЕР_6 відкритий 23.05.2020р., загальний обіг коштів в період з 01.01.2020 р. по 15.11.2023 р. складає 102,17 гривень;

- картковий рахунок № НОМЕР_7 , відкритий 20.01.2022р., загальний обіг коштів в період з 01.01.2020 р. по 15.11.2023 р. складає 1999,50 гривень;

- картковий рахунок № НОМЕР_8 , відкритий 06.12.2021р., загальний обіг коштів в період з 01.01.2020 р. по 15.11.2023 р. складає 0 гривень;

- картковий рахунок № НОМЕР_9 , відкритий 08.12.2021р., загальний обіг коштів в період з 01.01.2020 р. по 15.11.2023 р. складає 0 гривень;

- картковий рахунок № НОМЕР_10 , відкритий 09.12.2021р., загальний обіг коштів в період з 01.01.2020 р. по 15.11.2023 р. складає 0 гривень;

- картковий рахунок № НОМЕР_11 , відкритий 15.12.2021р., загальний обіг коштів в період з 01.01.2020 р. по 15.11.2023 р. складає 141,46 гривень;

- картковий рахунок № НОМЕР_12 , відкритий 20.01,2023р., загальний обіг коштів в період з 01.01.2020 р. по 15.11.2023 р. складає 11 837,09 гривень.

Загальний обіг коштів по всім рахункам в AT «Універсал Банк» за період 01.01.2020 р. по 15.11.2023 р. склав 778 775,00 гривень.

Відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_13 у більшості в призначенні платежів зазначено «для розрахунків еквайринговою діяльністю», яка передбачає здійснення технологічного, розрахункового та інформаційного обслуговування організацій або фізичних осіб по платіжним операціям за допомогою платіжних карт або встановлення в торгово-сервісних мережах, сучасних POS-терміналів, що підтримують всі види розрахунків.

Підключення еквайрингу дає змогу спростити процедуру оплати за свої товари та послуг, а також процес доставки грошей на свій рахунок у банку. Підключення еквайрингу через сайт дає можливість підвищити зручність оплати для клієнтів, а також збільшити обсяг продажу.

З таких постійних грошових надходжень, можливо зробити висновок, що Відповідач, отримує щомісячний дохід.

Також з наданої АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» відповіді вбачається, що у Відповідача відкрито п`ять рахунків:

-№ НОМЕР_14 ;

-№ НОМЕР_15 :

-№ НОМЕР_16 :

-№ НОМЕР_17 ;

-№ НОМЕР_18 .

Вказаним Банком надано виписки тільки по рахункам в яких відбувався рух коштів в запитуваний період, зокрема відповідно до банківських виписок по рахунку № НОМЕР_14 за період з 04.02.2020 по 10.11.2022р. загальний дохід відповідача становить 2 060 641,92 гривень, загальні витрати становлять 1 541 678,96 гривень.

Корпоративний рахунок № НОМЕР_19 за період з 21.02.2020 по 10.11.2022р. загальний обіг коштів становить 925 765,52 гривень.

Відповідно до банківських виписок по рахунку № НОМЕР_15 за період з 07.06.2023 по 02.11.2023 загальний дохід відповідача становить 18 500,00 гривень, загальні витрати становлять 15 000,00 гривень.

Відповідно до банківських виписок по рахунку № НОМЕР_17 , загальний обіг коштів в період з 11.02.2020 по 10.11.2022р складає 329 616,30 гривень.

Корпоративний рахунок № НОМЕР_20 за період з 11.02.2020 по 10.11,2022р. загальний обіг коштів становить 187 739,46 гривень.

В АТ «ОТП Банк» у Відповідача відкрито один банківський рахунок - № НОМЕР_21 .

Відповідно до банківських виписок по рахунку № НОМЕР_21 за період з 01.01.2020 по 19.08.2021р. (дата закриття рахунку) загальний дохід становить 141,82 гривень, загальні витрати становлять 77,02 гривень.

В АТ «УКРСИББАНК» у Відповідача відкрито два банківські рахунки:

-№ НОМЕР_22 ;

-№ НОМЕР_23 .

Відповідно до банківських виписок по рахунку № НОМЕР_22 за період з 01.01.2020 по 20.11.2023р. загальний дохід відповідача становить 411,38 гривень, загальні витрати становлять 410,00 гривень. По іншому банківському рахунку, рух коштів відсутній.

В АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» у відповідача відкрито депозитний банківський рахунок № НОМЕР_24 , для зберігання коштів у банку під відсоток. Банком надана лише інформація про утримання податку з нарахованих за депозитним договором процентів та нарахування відсотків за вкладом.

В ПАТ АБ «ПІВДЕННИЙ» у відповідача відкрито один банківський рахунок № НОМЕР_25 , рух коштів по рахунку відсутній, лише зазначена сума 0,25 грн. по внутрішніх операціях банку.

З урахуванням наведеного, дослідивши надану банківськими установами запитувану інформацію по всіх карткових рахунках Відповідача, можна зробити остаточний розрахунок суми середньомісячного доходу Відповідача за останні роки, що становить 126 460,91 грн. щомісячно.

Таким чином, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було досліджено матеріальний стан відповідача, що дає можливість для суду надати оцінку можливості відповідача належно утримувати свою дитину та дружину, виходячи із їх потреб.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обов`язок доведеності обставин, на які посилається сторона, як на підставу пред`явлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України).

З огляду на викладене, з урахуванням матеріального становища платника аліментів на час розгляду справи, колегія суддів, вважає за необхідне змінити розмір стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів, для потреб дитини та дружини на підставі ч.1 ст. 376 ЦПК України, а саме збільшити розмір стягнутих аліментів з відповідача на утримання доньки з 1500,00 грн. на 10000,00 грн. та на утримання дружини з 1000,00 грн. до 3000,00 грн. щомісячно.

На думку апеляційного суду, вказаний розмір аліментів буде достатнім для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов`язку відповідача щодо утримання своєї доньки та дружини, та який буде відповідати теперішнім можливостям батька надавати таку допомогу.

Окрім того, при вирішенні питання щодо розміру аліментів апеляційний суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, доказів, які б свідчили про його непрацездатність останнім до суду не надано.

Разом з тим, позивачка не довела суду можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини саме у визначеному нею розмірі 20000,00 грн. та на її утримання в розмірі 13000,00 грн. Матеріали справи, також, не містять доказів можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачкою.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру аліментів на утримання дитини та дружини.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 змінити в частині розміру аліментів на утримання дитини та дружини.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_26 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, починаючи з 07.09.2022 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_26 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_27 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на уримання в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, починаючи з 07.09.2022 і до досягнення дитиною трьох років, а саме 23.09.2023.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.07.2024

Головуючий: Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева