КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/365/2024
У Х В А Л А

09 лютого 2024 року місто Київ

справа № 752/20328/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів cудової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.,

перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Хоменко В.С., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «АРС-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та витрат на оплату юридичних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року позов ТОВ «ФК «АРС-Капітал» задоволено

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 07 грудня 2023 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення в період з 04 листопада 2023 року по 06 грудня 2023 року та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

30 січня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року, в якій останній просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року.

На обґрунтування вимог посилався на те, що про наявність заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року, відповідач дізнався тільки 03 липня 2020 року, коли його представник відвідав Голосіївський районний суд міста Києва, оскільки стан здоров'я відповідача не дозволяє йому відвідати суд.

Вказував, що відповідач виразив дане прохання, оскільки знав про існування справи але давно не отримував жодного сповіщення.

Зазначав, що після цього ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року.

Посилався на те, що зважаючи на те, що відповідач через свого представника, подав заяву про розгляд справи без його участі, то він очікував отримати будь-які дані від суду, враховуючи, що справа знаходиться на розгляді з 2018 року, то не було впевненості, що саме на тому засіданні буде винесено рішення.

Вказував, що ОСОБА_1 отримав ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва на електронну пошту 18 листопада 2023 року, а отже двадцятиденний строк для подання апеляційної скарги на рішення суду слід відраховувати саме з 19 листопада 2023 року, кінцевою датою для подання апеляційної скарги було 08 грудня 2023 року.

Зазначав, що також немає жодного доказу, що відповідач або його представник отримували рішення суду раніше.

Посилався на те, що скаржник та його представник передивлялись реєстр судових рішень та дійсно цікавились результатом розгляду справи протягом тижня після судового засідання, втім жодної інформації там розміщено не було, а отже сторони дійшли висновку, що судовий розгляд справи було перенесено на іншу дату та чекали даних від суду на вказані адреси та отримали вказану ухвалу тільки 18 листопада 2023 року.

Вказував, що дана ухвала була розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень тільки 16 жовтня 2023 року.

Колегія суддів вважає, що зазначені представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 причини пропуску строку є неповажними виходячи з наступного.

За правилами ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загальному чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 ст.287 цього ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2023 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року залишено без задоволення.

А тому останнім днем для подання апеляційної скарги на заочне рішення суду є 03 листопада 2023 року, а апеляційна скарга подана до суду 07 грудня 2023 року.

Разом з тим, наведені позивачем причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, виходячи з наступного.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Посилання апелянта на те, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження, що він отримав повний текст ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2023 року - 18 листопада 2023 року, а отже двадцятиденний строк для подання апеляційної скарги на рішення суду слід відраховувати з 19 листопада 2023 року, кінцевою датою для подання апеляційної скарги є 08 грудня 2023 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки дата отримання апелянтом повного тексту ухвали, якою відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, не впливає на строк оскарження заочного рішення суду, оскільки строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

При цьому дані про хід судового провадження є доступними для відповідача та його представника як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет.

Як вбачається з матеріалів справи 29 вересня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на адресу суду першої інстанції надійшла заява, в якій останній просив розглядати заяву про перегляд заочного рішення у його відсутність.

Отже, сторона відповідача повинна була цікавитися результатом розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2023 року була оприлюдена 16 жовтня 2023 року.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що наведені представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду є непереконливими, неповажними, оскільки апелянтом не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Пунктом 4 ч.1 ст.358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

А тому, виходячи з принципів, розумності, справедливості, рівності учасників судового розгляду, а також враховуючи принцип правової визначеності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року подана з пропуском встановленого законом строку та наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку з урахуванням викладеного не є поважними, а тому пропущений строк не підлягає поновленню.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Хоменко В.С., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «АРС-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та витрат на оплату юридичних послуг.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: