Справа № 643/6294/24
Провадження № 2/643/3292/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024

17 липня 2024 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Московського районного сулу м. Харкова Сугачової О.О.,

в с т а н о в и в :

В проваджені судді Московського районного суду м. Харкова Сугачової О.О. перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним удаваного правочину, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2024.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.06.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити у порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого судового засідання призначено на 07.08.2024 о 10:30 годині.

Ухвалою суду від 26.06.2024 задоволено клопотання позивача про зобов`язання відповідачки надати відповідь на поставленні питання у порядку ст. 93 ЦПК України.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суд керувався вимогами ст.ст. 175-177 ЦПК України. Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, судом не встановлено.

Із змісту позовної заяви вбачається підтвердження позивача, що ним не подано іншого позову до цих самих відповідачів з тим самим предметом спору та з тих самих підстав.

27.06.2024 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без руху або повернення її позивачу.

01.07.2024 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження по справі або повернення її позивачу.

02.07.2024 до суду надійшов інформаційний запит у по цивільній справі №643/6294/24.

12.07.2024 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Сугачової О.О.

Доводи відводу мотивовані тим, що незважаючи на подання відповідачем заяв про залишення позову ОСОБА_2 без руху, в подальшому про закриття провадження по справі або повернення позову позивачу, суддя відкрив провадження по справі, при тому, що позивачу неодноразово відмовлялося у позові з тих самих підстав, з якими останній знову повторно звернувся до Московського районного суду. Крім того, суддею не надано детальну інформацію на інформаційний запит, недотримано правил територіальної підсудності тощо, а тому, на думку заявника, дії судді, викликають сумніви щодо своєї об`єктивності та неупередженості.

Вивчивши доводи зави, дослідивши матеріали справи та вказані обставини, суд дійшов такого.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно з частинами першою, другою, третьою та сьомою ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколом до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, зокрема, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, або якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необ`єктивність.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думку судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст. 36 ЦПК України).

Отже, положеннями ст. 36, а також ст. 37 ЦПК України визначений перелік підстав для відводу судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, Пуллар проти Сполученого Королівства, Білуха проти України, наявність безсторонності відповідно до п. 1ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії, Ферантелі та Сантанжело проти Італії Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Де Куббер проти Бельгії, правосуддя повинно не тільки вчинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Кастілло Альгар проти Іспанії Європейським судом з прав людини також зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суду повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Оцінюючи доводи відповідачка ОСОБА_1 , викладені в її заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказані доводи як окремо, так і в сукупності, не передбачені в розумінні положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України в якості підстав для відводу судді та не є такими, що об`єктивно свідчать про наявність необ`єктивності та упередженості судді Сугачової О.О.

Разом з тим, враховуючи, що стадія підготовчого провадження не завершена, розгляд цивільної справи по суті не розпочатий, відповідач ОСОБА_1 звертається з численними заявами та скаргою на дії головуючого судді тощо, з метою забезпечення права відповідачки на розгляд її справи незалежним і безстороннім судом та усунення побоювань з боку останньої щодо неупередженості та об`єктивності головуючого судді, які можуть призвести, в тому числі, до затягування розгляду справи, суд вважає за можливе задовольнити заявлений відповідачем відвід.

Зазначений висновок відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 04 лютого 2020 року у справі № 908/137/18.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 258-260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Задовольнити заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Московського районного сулу м. Харкова Сугачової О.О. від розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним удаваного правочину.

Цивільну справу передати для повторного розподілу до автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сугачова