КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 359/3018/23
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7489/2024
У Х В А Л А

6 лютого 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

встановив:

рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Повний текст рішення складено 25 липня 2023 року.

На вказане рішення суду 19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Матеріали справи разом з апеляційною скаргою надійшли до Київського апеляційного суду 26 січня 2024 року.

Однак, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржуються.

ОСОБА_1 зазначає, що подає апеляційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2023 року. Разом з цим, матеріали справи не містять рішення суду, яке датоване 25 липня 2023 року.

Предметом апеляційного перегляду не може бути судове рішення, яке не ухвалювалося судом першої інстанції, а відтак позивачці необхідно уточнити дату судового рішення, на яке нею подана апеляційна скарга.

Крім цього, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, до апеляційної скарги не доданий документ про оплату судового збору.

Посилання ОСОБА_1 на звільнення її від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є безпідставним.

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 96 500грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в розмірі 27 270грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 зроблено правовий висновок про те, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Окрім того, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, має разовий характер та не входить до фонду оплати праці (постанови Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 694/215/16-ц, від 09 червня 2021 року у справі № 569/11319/19).

Враховуючи вищезазначене, позивачка звільнена від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, однак відсутні правові підстави для звільнення її від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В поданій позовній заяві позивачка просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 27 200грн, тому судовий збір за подання позовної заяви в цій частині становив 1073грн 60коп., а відтак судовий збір за подання даної апеляційної скарги становить 1610грн 40коп.

Враховуючи викладене, позивачці необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1610грн 40коп. та направити на адресу Київського апеляційного суду документ, що підтверджує оплату судового збору.

Одночасно повідомляю реквізити для оплати судового збору:

- розрахунковий рахунок UA0026010

- отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101

- банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

-

- код банку отримувача 899998

- код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як зазначено у рішенні суду, його повний текст складено 25 липня 2023 року, тому строк на подачу апеляційної скарги на рішення суду закінчився 24 серпня 2023 року.

Позивачка направила апеляційну скаргу до суду першої інстанції 19 жовтня 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження позивачка

посилається на отримання копії оскаржуваного рішення 19 вересня 2023 року.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Однак до апеляційної скарги не додано доказів отримання копії рішення суду позивачкою 19 вересня 2023 року, відсутні такі відомості і в матеріалах справи.

Отже, ОСОБА_1 необхідно подати до Київського апеляційного суду докази отримання копії оскаржуваного рішення.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2023 року залишити без руху, надавши позивачці строк в п`ять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги та надання документу про сплату судового збору.

У разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт