Справа № 274/9104/24 Провадження № 2/0274/451/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
12.07.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" представником якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
простягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі Товариство) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 644021140 від 25.06.2020 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_3 , у розмірі 25 978,50 грн.
Позов обґрунтований тим, що Товариство на підставі договору факторингу набуло право вимоги до ОСОБА_3 за вказаним договором, грошові зобов`язання за останнім ОСОБА_3 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим має заборгованість.
ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Товариство не довело набуття ним права вимоги до неї за кредитним договором № 644021140 від 25.06.2020 р., Товариство не довело наявності у неї заборгованості за цим договором та її розміру.
Судом з`ясовано, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_3 укладено договір № 644021140 від 25.06.2020 р., за умовами якого перше зобов`язалось надати другій кредит у розмірі 9 250,00 грн. строком на 30 днів від дати отримання кредиту, а друга зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Товариство виконало зобов`язання з надання ОСОБА_3 кредиту у розмірі 9 250,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 25.06.2020 р. (а. с. 9) та не заперечується ОСОБА_3 .
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 р., якою цей договір викладено у новій редакції, та між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс" та Товариством укладено договір факторингу № 20102022 від 20.10.2022 р., на підставі яких право вимоги за договором № 644021140 від 25.06.2020 р., укладеним між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога", перейшло від останнього до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс", та від нього до Товариства (а. с.10 12, 13 15, 49 50, 51 52).
Суд відхиляє доводи ОСОБА_3 про те, що Товариство не довело набуття ним права вимоги до неї за договором № 644021140 від 25.06.2020 р., так як ці доводи ґрунтуються на матеріалах, доданих до позовної заяви, однак після отримання відзиву ОСОБА_3 . Товариство подало документи, які вказують на набуття ним вказаного права вимоги: реєстр (витяг з нього) прав вимоги № 101 від 29.09.2020 р., який підтверджує перехід права вимоги за договором № 644021140 від 25.06.2020 р., укладеним між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога", від останнього до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс" на підстав укладеного між ними договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та додаткової угоду № 26 від 31.12.2020 р.
З постанов Верховного Суду випливає, що для стягнення боргу недостатньо надати кредитний договір та розрахунок заборгованості, потрібно надати і докази видачі кредиту. Це може бути: меморіальний ордер, виписка по рахунку, заява на видачу готівки, платіжне доручення, тощо. Такі документи повинні відповідати положенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Якщо кредитор не подає такі документи з позовною заявою, то суд повинен відмовити в задоволенні позову через недоведеність наявності заборгованості (наприклад, постанова від 20.05.2022 р. у справі № 336/4796/18).
Як зазначено вище, Товариство виконало зобов`язання з надання ОСОБА_3 кредиту у розмірі 9 250,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 25.06.2020 р. (а. с. 9) та не заперечується ОСОБА_3 .
Разом з тим, матеріали справи не мстять будь-яких належних та допустимих доказів (зокрема, виписки з рахунку Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога" щодо платежів, сплачених ОСОБА_3 ), на підставі яких Суд може з`ясувати обставини, які мають значення для справи, а саме яка дійсна заборгованість ОСОБА_3 за договором № 644021140 від 25.06.2020 р. та з чого вона складається, зокрема, які платежі, передбачені договором, були сплачені ОСОБА_3
Наявний у справі розрахунок заборгованості, складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога", таким доказом не є, так як, по-перше, не є первинним документом, а по-друге, містить суперечності (а. с. 51 52).
Так, на початку цього розрахунку вказано, що 29.07.2020 р. ОСОБА_3 сплатила у якості погашення процентів за договором № 644021140 від 25.06.2020 р. грошові кошти у розмірі 2 936,00 грн., про що також зазначено і у наведеному у подальшому самому розрахунку, проте в останньому також зазначено, що 29.09.2020 р. було сплачено тіло кредиту у розмірі 9 250,00 грн. та проценти у розмірі 12 160,00 грн. та станом на цю дату заборгованість відсутня (у графі "До сплати" відсутній розмір заборгованості), при цьому у рядку "Всього" наведено: тіло нараховано 9 250,00 грн., сплачено 9 250,00 грн. проценти: нараховано 15 096,00 грн., сплачено 15 096,00 грн.
Тобто з цього розрахунку вбачається, що ОСОБА_3 сплатила як кредит, так і проценти у повному обсязі, а тому в неї відсутня заборгованість за договором № 644021140 від 25.06.2020 р.
Таким чином Товариством не подано належних та допустимих доказів (первинних документів) на підтвердження наявності у ОСОБА_3 заборгованості за договором № 644021140 від 25.06.2020 р. у розмірі 25 978,50 грн., а поданий Товариством розрахунок заборгованості, складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога", який не є первинним документом, є суперечливим та вказує на відсутність у ОСОБА_3 такої заборгованості.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що Товариством не доведено, що ОСОБА_3 має заборгованість за договором № 644021140 від 25.06.2020 р. у розмірі 25 978,50 грн.
При цьому Суд позбавлений можливості з`ясувати обставини щодо наявності заборгованості ОСОБА_3 за цим договором та її розміру, оскільки матеріали справі не містять необхідних для цього належних та допустимих доказів.
Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут