ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2072/23
Провадження №2/477/247/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судових засідань Клюсевич-Шараповою Н.М.,

розглянувши у м. Миколаєві в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

На обґрунтування вимог вказував, що будинок належав ОСОБА_3 , але правовстановлюючий документ відсутній. Крім того на час смерті батька з ним були зареєстровані, крім позивача, його дружина ОСОБА_4 та ще один їх син ОСОБА_2 . Проте останній не проживав фактично і тому спадщину не прийняв, а ОСОБА_4 відмовилася від спадщини.

Через відсутність оригіналу правостановлюючого документу на будинок та зареєстрованих інших осіб на час смерті спадкодавця нотаріус відмовила в нотаріальному оформленні спадщини.

Вважаючи себе єдиним спадкоємцем просив задовольнити позов за підтвердження копією договору купівлі-продажу та іншими даними про належність будинку його батьку.

В судове засіданні сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Надали заяви з проханням розглядати справу без їх участі, позивач в заяві просив задовольнити позов, а відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст. 200 ЦПК України без участі сторін, дослідивши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який на час смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за цією ж адресою.

Згідно з ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповіту спадкодавця судом не встановлено, тому спадкування після його смерті повинно здійснюватися за законом.

Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, які виписані у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають батьки та діти померлого та той з подружжя, який його пережив.

Відповідно до довідки Шевченківвської сільської ради Миколаївської області від 01 серпня 2023 року №334 на день відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_1 (позивач) та ще один син ОСОБА_2 .

Вони всі відносяться до спадкоємців першої черги за законом.

В той же час брат позивача ОСОБА_2 фактично не проживав зі спадкодавцем, про що він зазначив в заяві, адресованій суду, тому не може вважатися таким, що прийняв спадщину.

Позивач додав до позову заяву ОСОБА_4 , завірену посадовою особою Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області сільської ради, в якій вона відмовляється від спадщини на користь своїх синів. Проте заяву нотаріусу вона не подала, тому в розумінні положень ст. 1269 ЦК України, вона не відмовилася від спадщини законному порядку.

Таким чином спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняли позивач ОСОБА_1 та дружина померлого ОСОБА_4 .

Згідно з положеннями ст. 1267 ЦК України їх частки в спадщині є рівними по кожному.

В той же час, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла не оформивши своєї частки в спадщині після смерті чоловіка.

На час її смерті з нею, за тією ж адресою, були зареєстровані: двоє синів ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 .

Згідно заяви останнього, адресовані суду, він підтвердив, що фактично проживав за іншої адресою на час смерті матері.

Таким чином єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є позивач, який, відповідно до положень ст. 1269 ЦК України фактично проживав зі спадкодавцем і прийняв спадщину.

Однак він отримав письмове роз`яснення нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 27 лютого 2024 року про неможливість нотаріального оформлення спадщини за законом особисто за ним вцілому, оскільки наряду з ним є інші спадкоємці, а також через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

За пунктами 4.1, 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, факт прийняття спадщини а також наявність правовстановлюючих документів, у разі їх відсутності, роз`яснює про вирішення такого питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Слід відмітити, що постановою Верховної Ради України № 1377-VIII від 19 травня 2016 року «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області був перейменований на Вітовський, а відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-ІХ у Миколаївській області було утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) до складу якого увійшла також Шевченківська сільська територіальна громада, в складі якої і с. Котляреве, а також ліквідовано у Миколаївській області старі районні територіальні утворення, зокрема й Вітовський район.

Будинок був придбаний ОСОБА_3 за нотаріально посвідченим договором від 05 липня 2007 року, але оригінал договору та свідоцтво про право власності були втрачені.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З матеріалів справи вбачається, що у позивача відсутня можливість отримати належним чином оформлений правовстановлюючий документ у позасудовому порядку через зміни в законодавстві та через смерть власника.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В результаті, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок належав законно ОСОБА_3 і після його смерті він в порядку спадкування перейшов у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частка по частині, а після смерті останньої її частка перейшла також в порядку спадкування до позивача ОСОБА_1 .

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним право власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

За викладеного, керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- частину якого він отримава в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- частину він отримав в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а вона успадкувала її, але не оформила після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко