18.06.2024 Єдиний унікальний номер 205/682/22
Номер провадження: 2/205/25/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., про визнання іпотечного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., про визнання іпотечного договору недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.06.1986 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб. За період шлюбу подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за рахунок спільних накопичених грошових коштів побудували на земельній ділянці площею 0,0842 га, розташованій на території Новокодацького району м. Дніпра по пров. Казахському житловий будинок з господарським будівлями та спорудами.

Далі позивач зазначає, що з Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 217499698 від 23.07.2020 року їй стало відомо, що 03.12.2018 року було внесено запис про обтяження житлового будинку за АДРЕСА_1 з господарським будівлями та спорудами, на підставі Іпотечного договору, іпотекодавець ОСОБА_2 , іпотекодержатель АТ «Укрсоцбанк».

Оскільки позивач нотаріально посвідченої згоди на передачу в іпотеку позивач придбаного ними за час шлюбу житлового будинку за АДРЕСА_1 , не надавала, тому просила суд визнати недійсним Іпотечний договір № 963, що укладений між ОСОБА_2 і Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», посвідчений 05.12.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гупало К.В. за реєстровим № 3107.

Відповідачі у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзиви на позовну заяву не подали.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, пояснення на позовну заяву не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача надала суду заяву, у якій зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк», позовні вимоги не визнала, про що також надала до суду письмову заяву, в якій просила суд відмовити у задоволені позову та застосувати строк позовної давності.

Представник відповідачаАкціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 , також у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.

Суд, враховуючи ту обставину, що представники всіх сторони надали свої пояснення по суті спору, всім учасникам справи були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, і враховуючи ту обставину, що раніше суд неодноразово відкладав судові засідання через заяви представників сторін, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи. У зв`язку із чим суд вважає за необхідне завершити розгляд справи по суті та ухвалити відповідне рішення.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01.02.2022 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Альфа-банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., про визнання іпотечного договору недійсним, вирішено повернути позивачу разом із всіма додатками.

Ухвалою суду від 06.10.2022 рокувирішено витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В. (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, вул.Челюскіна, буд.8, к. 50) примірник заяви ОСОБА_1 щодо згоди на передачу в іпотеку жилого будинку АДРЕСА_1 (іпотечний договір № 963, укладений між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , посвідчений 05 грудня 2007 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В. за реєстровим № 3107); витребувати у Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» (місце знаходження: 03150, м. Київ, вул.. Ковпака, буд. 29) примірник заяви ОСОБА_1 щодо згоди на передачу в іпотеку жилого будинку АДРЕСА_1 (іпотечний договір № 963, укладений між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , посвідчений 05 грудня 2007 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В. за реєстровим № 3107) та витребувати у Акціонерного товариства «Альфа-банк» (місце знаходження: 03150, м. Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100) примірник заяви ОСОБА_1 щодо згоди на передачу в іпотеку жилого будинку АДРЕСА_1 (іпотечний договір № 963, укладений між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , посвідчений 05 грудня 2007 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В. за реєстровим № 3107).

Ухвалою суду від 20.04.2023 рокувирішено замінити відповідача -3 - Акціонерне товариство «Альфа - Банк» його правонаступником Акціонерним товариством «Сенс Банк» (місце знаходження: місцезнаходження: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, ).

Ухвалою суду від 03.07.2023 рокувирішено призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., про визнання іпотечного договору недійсним, судово - почеркознавчу експертизу. Провадження по даній цивільній справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 24.08.2023 рокувирішено відновити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., про визнання іпотечного договору недійсним.

Ухвалою суду від 31.08.2023 рокувирішено витребувати у Акціонерного товариства «Сенс - Банк» (місце знаходження: 03150, м. Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100) примірник заяви ОСОБА_1 з оригінальним підписом від імені такої особи щодо згоди на передачу в іпотеку жилого будинку АДРЕСА_1 (іпотечний договір № 963, укладений між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , посвідчений 05 грудня 2007 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В. за реєстровим № 3107).

Ухвалою суду від 31.08.2023 рокувирішено нправити матеріали цивільної справи № 205/682/2022 (2/205/866/2023) судовому експерту Дніпропетровському науково-дослідного експертно - криміналістичному центру МВС України (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, тупик Будівельний, буд. 1) для продовження проведення судово - почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2023 року.

Ухвалою суду від 21.09.2023 рокувирішено ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2023 року про призначення судової почеркознавчої експертизи в межах розгляду цивільної справи № 205/682/2022 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., про визнання іпотечного договору недійсним - скасувати та відновити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., про визнання іпотечного договору недійсним.

Ухвалою суду від 18.12.2023 рокувирішено витребувати у Акціонерного товариства «Сенс - Банк» (місце знаходження: 03150, м. Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100) примірник заяви ОСОБА_1 з оригінальним підписом від імені такої особи щодо згоди на передачу в іпотеку жилого будинку АДРЕСА_1 (іпотечний договір № 963, укладений між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , посвідчений 05 грудня 2007 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В. за реєстровим № 3107).

Ухвалою суду від 18.12.2023 рокувирішено призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., про визнання іпотечного договору недійсним,- судово - почеркознавчу експертизу. Провадження по даній цивільній справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 22.03.2024 рокувирішено поновити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., про визнання іпотечного договору недійсним.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення виходячи із наступного.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб 23.06.1986 року, який було зареєстровано Таромською сільською радою м. Дніпропетровська, актовий запис № 38.

Судовим розглядом також встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , яке видане Виконавчим комітетом Ленінської ради народних депутатів на підставі рішення від 16.02.1990 року за № 85/120 право власності на такий об`єкт нерухомого майна оформлено на ім`я ОСОБА_2 , яке зареєстроване Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації 20.03.1990 року в реєстровій книзі № 530 під реєстровим № 125.

Судом також встановлено, що з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором № 085/С/11-7 від 05.12.2007 року, між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , 05.12.2007 року було укладено Іпотечний договір № 963, який був посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В. за реєстровим № 3107, в силу якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно наявної в матеріалах справи копії заяви, яка посвідчена у нотаріальному порядку, ОСОБА_1 дає згоду на передачу в іпотеку домоволодіння та земельної ділянки площею 0, 0842 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , її чоловіком ОСОБА_2 за ціну 789 062 грн. 50 коп. та умовах на свій розсуд, підтверджує, що вищевказана земельна ділянка та домоволодіння, є їхньою спільною сумісною власністю; стверджує, що сума договору, а також,інші умови договору іпотеки обговорені ними раніше і будуть названі її чоловіком при укладанні договору, договір укладається її чоловіком в інтересах сім`ї, і укладання цього договору відповідає їхньому спільному волевиявленню, що підтверджується заявою від 05.12.2007 року, посвідченою Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., зареєстрована в реєстрі за № 3106.

Оскільки позивач заперечує справжність свого підпису під вказаною заявою, та наполягає на тому що означене домоволодіння є спільною сумісною власністю подружжя, яке було передано в іпотеку без її згоди, як співвласника, а у свою чергу сторона відповідачів таку обставину не визнає та заперечує, то суд доходить висновку, що мж сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

За приписами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Норми ст.ст.60,70 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Таким чином, враховуючи презумпцію спільності майна подружжя, набутого за час шлюбу, вказаний вищевказаний житловий будинок являється спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 1 та ч. 2ст. 319 ЦК України).

За умовами ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Ч. 1 ст. 638ЦПК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 629 ЦК України передбачено обов`язковість договору до виконання сторонами.Ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. вказаної статті визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно положень ч. 1ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ч. 3ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З огляду на п. 7постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. При чому виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року, викладеною у справі № 372/504/17, відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення договору іпотеки позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Укладення такого договору свідчить про порушення його форми і відповідно до ч. 4 ст.369, ст.215 ЦК України надає іншому зі співвласників (другому з подружжя) право оскаржити договір з підстав його недійсності. При цьому закон не пов`язує наявність чи відсутність згоди усіх співвласників на укладення договору ні з добросовісністю того з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, ні третьої особи - контрагента за таким договором і не ставить питання оскарження договору в залежність від добросовісності сторін договору.

Як на підставу для задоволення позову позивач вказував, що він як співвласник спірного житлового будинку не давала своєї згоди на передачу його в іпотеку.

Суд зазначає, що в силу принципу змагальності цивільного судочинства, саме позивач зобов`язана надати належні і достатні докази на підтвердження обставин, які свідчать, що між сторонами був укладений договір найму житла на вказаних у позові умовах, з обумовленням терміну його дії та погодженням всіх суттєвих умов такого правочину.

З цього приводу суд також вказує на те, що частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку, на підтвердження згоди позивача на передачу вказаного майна в іпотеку суду представлена нотаріальна посвідчена згода ОСОБА_1 від 05.12.2007 року, яка посвідчена Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В., зареєстрована в реєстрі за № 3106. З вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 дає згоду на передачу в іпотеку домоволодіння та земельної ділянки площею 0, 0842 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , її чоловіком ОСОБА_2 за ціну 789 062 грн. 50 коп. та умовах на свій розсуд, підтверджує, що вищевказана земельна ділянка та домоволодіння, є їхньою спільною сумісною власністю; стверджує, що сума договору, а також,інші умови договору іпотеки обговорені ними раніше і будуть названі її чоловіком при укладанні договору, договір укладається її чоловіком в інтересах сім`ї, і укладання цього договору відповідає їхньому спільному волевиявленню.

На переконання суду в даному випадку вищенаведені докази, що надані стороною відповідачів є більш вагомими та переважають над твердженнями сторони позивача. Так, неодноразово судом в межах розгляду даної призначалась почеркознавча експертиза. На виконання ухвали судом було проведено ряд процесуальних дій по витребовуванню письмових матеріалів, однак експертиза так і не була проведена в зв`язку з відсутністю необхідних для експерта письмових даних. При цьому жодних дій, які б свідчили саме про ухилення відповідачів від проведення експертного дослідження, та свідомого не представлення ними матеріалів, судом не встановлено. Судом враховано, що з моменту укладання спірного договору пройшло майже 20 років, що об`єктивно зумовлює неможливість збереження певної частини матеріалів нотаріального та банківського діловодства.

На переконання суду, суду доведено волевиявлення позивача на передачу майна в іпотеку у спосіб надання нотаріально посвідченої заяви якою позивач надала згоду на передачу житлового будинку та земельної ділянки, що є спільною сумісною власністю подружжя, в іпотеку банку. Інших підстав для визнання недійсним договору іпотеки позивачем не вказано. Суд критично відноситься до тверджень позивача щодо її не підписання з огляду на вищенаведені доводи, та розцінює таку позицію як намагання уникнути відповідальності за невиконання цивільно-правового зобов`язання, яке забезпечено вказано іпотекою.

Таким чином, оскільки на обґрунтування поданого позивачем позову, нею та її представником не надано жодних доказів на їх підтвердження, а цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд трактує дії позивача та її представника як такі, що призводять до затягування строків розгляду справи, та аналізуючи наявні на дату розгляду справи письмові докази, не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які вона посилається, підстав для задоволення позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Оскільки у даній справі суд відмовив в позові через його безпідставність, заява відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк», про застосування наслідків спливу строку позовної давності не розглядається.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256, 257,261,267, 355, 368 ЦК України, ст.ст. 60, 65 СК України, ст. 6 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 10,12,13, 76, 77, 259,263, 353-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.У задоволені позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» (місце знаходження: 03150, м. Київ, вул.. ковпака, буд. 29, ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), Акціонерного товариства «Сенс Банк» (місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гупало К.В. (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, вул.. Челюскіна, буд. 8/50), про визнання іпотечного договору недійсним - відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан