Провадження № 2/761/4546/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (), юридична адрес: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за Кредитним договором №5455998 в розмірі 73140,00 грн., з яких: 25 000, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 48140,00 грн. - заборгованість за відсотками, а також судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 січня 2022 року ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» кредитний договір №5455998. 19 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19062023, відповдно до умов якого за кредитним договором №5455998 від 19 червня 2023 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , перейшло право грошової вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», в сумі 73140, 00 грн., з яких: - 25000, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 48140, 00 грн. - заборгованість за відсотками.

Так, позивачем вказано, що відповідач ОСОБА_3 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Кредитним договором №С-606-0 від 26 травня 2020 року в розмірі 21 689,50 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Як зазначає позивач, що з моменту отримання прав вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

У зв`язку із чим позивач просить позов задовольнити з підстав викладених у позові.

04.12.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О.

11.12.2023 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Копія ухвали від 11.12.2023 року була направлена судом на адресу відповідача, та повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 січня 2022 року між Товариством з обмееною відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №5455998.

19 червня 2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19062023, у відповідності до умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» передає «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» Права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5455998 від 28.01.2022 року за період з 19.06.2023 по 21.10.2023, станом на 30.10.2023 року заборгованість за кредитним договором №5455998 від 28.01.2022 року складає 21689,5 грн.

Однак, позивач не надав суду доказів, що на виконання умов договору відповідачу були надані грошові кошти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як зазначає позивач, заборгованість за кредитним договором №5455998 складає 73140,00 грн., з яких 25 000, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 48140,00 грн. - заборгованість за відсотками. Однак, позивач не надав суду доказів видачі відповідачу кредитів у відповідності до положень Кредитного договору. Відповідач в судове засідання не з`явився, не підтвердив факт отримання кредитних коштів.

Суд не може погодитися з тим, що сам лише факт підписання Кредитного договору свідчить про видачу кредиту відповідачу, оскільки така позиція не ґрунтується на положеннях закону, а жодних відомостей з цього приводу такий кредитний договір не містить.

Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 27.03.2020 року по справі № 703/3063/18 прийшов до висновку, що в зв`язку з ненаданням банком доказів видачі кредитної картки та розміру кредиту, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу.

До того ж, сам по собі розрахунок заборгованості, складений позивачем, не є доказом наявності заборгованості.

Крім того, варто зазначити, що суд позбавлений можливості встановити чи дійсно перейшло до позивача права вимоги за кредитним договором №5455998, укладеними із ОСОБА_1 , оскільки до матеріалів справи позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надав витяги з Реєстру боржників до Договору, які підписані лише представником позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі кредиту відповідачу матеріали справи не містять.

Таким чином, не вбачається підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку повернення кредиту будь-яких коштів. З огляду на наведене позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Слід відмовити у стягненні судового збору.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: