Провадження № 2/686/122/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Кучерук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Хмельницької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Хмельницької міської ради в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на 1/5 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначила, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/5 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Спадщину, яка відкрилася після смерті матері прийняла вона, звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою. За життя ОСОБА_5 залишила заповіт, яким все своєї майно заповіла їй. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування на вказану частку квартири 16.11.2017 року вона отримала відмову від нотаріуса із посиланням на відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на таке майно. У зв`язку із цим вона звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на спірну частку квартири. За результатами розгляду поданого нею позову постановою Верховного Суду від 04.11.2020 року (справа №686/23484/17) у задоволенні вказаного позову було відмовлено із посиланням на нікчемність складеного ОСОБА_5 заповіту. Зазначила, що право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_3 її мати набула в порядку приватизації, що підтверджено відповідним повідомленням БТІ щодо реєстрації права власності. Вона, як дочка померлої та спадкоємиця першої черги, прийняла спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку. Водночас оформити свої спадкові права на вказану частку у нотаріальному порядку вона не може оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно за спадкодавицею.

Відзиви на позов від відповідачів на адресу суду не надходили.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти їх задоволення. Також просив врахувати, жодних прав ОСОБА_1 щодо спірного майна він не порушував, а у зв`язку із неприязними відносинами їй чиняться перешкоди іншими відповідачами. За таких вважав, що підстав для стягнення з нього понесених позивачкою судових витрат не має. Просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно визнання за нею права власності на частку спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 визнає та не заперечує проти їх задоволення. Також просив врахувати, жодних прав ОСОБА_1 щодо спірного майна він не порушував, а у зв`язку із неприязними відносинами їй чиняться перешкоди іншими відповідачами. За таких вважав, що підстав для стягнення з нього понесених позивачкою судових витрат не має. Просив розглянути справу за його відсутності.

Представник Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. При вирішенні позову покладався на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини встановлені судом.

Розпорядженням відділом приватизації виконавчого комітету Хмельницької міської ради №27590 від 10.01.2001 року було задоволено заяву наймача квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 та передано вказану квартиру у спільну часткову власність ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

На підставі вказаного розпорядження відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому 10.01.2001 року було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних частках кожному.

На підставі вказаного свідоцтва за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у Хмельницькому БТІ було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, про що Хмельницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 01 серпня 2016 року.

07.11.2011 року секретарем виконавчого комітету Олешинської сільської ради Басько М.Д. був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_5 , 1949 р.н. за яким все своє майно остання заповіла ОСОБА_1 .

17.01.2017 року ОСОБА_1 подала до Першої Державної нотаріальної контори Хмельницької області заяву, в якій повідомила про прийняття нею спадщини за заповітом і за законом після смерті ОСОБА_5 .

На підставі вказаної заяви нотаріусом Першої Державної нотаріальної контори Хмельницької області Гусєвою Л. була заведена спадкова справа №27/2017 після смерті ОСОБА_5

17.01.2017 року державним нотаріусом була прийнята заява від ОСОБА_2 (чоловіка померлої ОСОБА_5 ) про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_5 .

16.11.2017 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадкове майно, а саме 1/5 частку квартири АДРЕСА_3 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2018 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 ОСОБА_1 , третя особня ОСОБА_4 про визнання заповіту та відмови від прийняття спадщини недійсними відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відсутні правові підстави для визнання спірного заповіту та відмови від спадщини недійсними, тому за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на 1/5 частину квартири, а ОСОБА_2 відмовити у задоволенні його зустрічного позову за відсутністю доказів порушення вимог законодавства при складанні спірних документів.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2018 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2018 року в частині задоволення позовної заяви ОСОБА_1 та в частині відмови у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково та визнано недійсним заповіт від 07 листопада 2011 року, вчинений ОСОБА_5 , посвідчений секретарем виконкому Олешинської сільської ради ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 67, відповідно до якого ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_1 . В задоволенні решти вимог зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що заповіт посвідчено з порушенням вимог статті 1257 ЦК України, тому цей заповіт підлягає визнанню недійсним. За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/5 частину квартири в порядку спадкування за заповітом не можуть бути задоволені. Висновок суду першої інстанції про необґрунтованість вимог зустрічної позовної заяви в частині визнання недійсною відмови від прийняття спадщини, вчиненої ОСОБА_2 17 січня 2017 року, є законним.

Постановою Верховного Суду від 04.11.2020 року постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2018 року в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсними заповіту скасовано та у задоволенні зустрічного ОСОБА_2 про визнання недійсними заповіту відмовлено. В іншій частині постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2018 року залишено без змін.

Ухвалюючи вказане рішення суд касаційної інстанції зазначив, що оскільки складання та посвідчення заповіту відбулося із порушенням вимог закону, зокрема, з порушенням вимог щодо його посвідчення, останній, в силу приписів ст.1257 ЦК України є нікчемним, а тому підстав для визнання вказаного заповіту недійсним немає. Також, у зв`язку із нікчемністю складеного заповіту підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/5 частку спірної квартири, в порядку спадкування за заповітом не має.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її матір`ю є ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його матрі`ю є ОСОБА_5 .

Згідно довідки №730/02, яка видана УМК «Центральна» 21.02.2018 року ОСОБА_5 станом на час смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована у проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані і проживали: ОСОБА_2 (її чоловік), ОСОБА_4 (її син), ОСОБА_1 (донька) та ОСОБА_3 .

Застосовні норми права та мотиви з яких виходить суд.

Основні положення про власність на момент виникнення спірних (на час видачі свідоцтва про право власності в порядку приватизації на спірну квартиру ) правовідносин були врегульовані Законом України «Про власність» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ (далі Закон № 697-ХІІ).

За приписами статей 11, 12, 13, 15 Закону № 697-ХІІ було визначено, що суб`єктами права приватної власності в Україні є зокрема громадяни України; громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом; об`єктами права приватної власності є зокрема жилі будинки, квартири; наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України ; громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон № 2482-ХІІ).

Відповідно до ст.1 Закону № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Приписами Закону № 2482-ХІІ визначено, що приватизація здійснюється шляхом зокрема безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках; передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб частина 1 ст.316 ЦК України.

Відповідно до приписів ст.325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За приписами статтей 1216, 1217 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1268, частини першої статті 1269 та частини першої статті 1270 ЦК України слідує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до частини першої статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Однією із умовою набуття у власність на житло (квартиру) є її приватизація особою у встановленому законом порядку.

Зібрані у справі докази вказують на те, що 10.01.2001 року ОСОБА_5 , в порядку приватизації набула права власності на 1/5 частки квартири АДРЕСА_3 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входила зокрема і вказана частка на квартиру АДРЕСА_3 . Спадщину після померлої ОСОБА_5 , як спадкоємці за законом першої черги прийняли її діти ОСОБА_1 , яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та ОСОБА_4 , який на час смерті спадкодавця був зареєстрований і проживав разом з нею на час відкриття спадщини.

За таких обставин, враховуючи факт прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 як позивачем, так і відповідачем ОСОБА_4 , виходячи із рівності кожного із спадкоємців, поданий ОСОБА_1 позов підлягає до часткового задоволення та за останньою слід визнати право власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_5 на 1/10 частку (з урахуванням тієї рівної частки у спірному майні, яка припадає на ОСОБА_4 , як іншого спадкоємця, який прийняв спадщину) у квартирі АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-215, 256 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/10 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В решті у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Хмельницька міська рада, код ЄРДПОУ 33332218, адреса: м. Хмельницький, вул. Героїв Маріуполя, буд.3.

Повний текст судового рішення складено 03.07.2024 року.

Суддя: