Справа № 541/2451/24
Провадження № 2/541/943/2024
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2024 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стахурлов І.І., звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов необхідно направити за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з позовної заяви та копії паспорта позивача ОСОБА_1 , її зареєстрованим місцем проживання є адреса: АДРЕСА_1 .

За даними Єдиного державного демографічного реєстру №679060 від 08.07.2024 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач, звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, в обґрунтування заявлених вимог зазначає, що дитина проживає разом з нею при цьому, до позовної заяви додано Акт про підтвердження фактичного місця проживання особи (осіб) від 03.07.2024 року про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають в АДРЕСА_2 , що не є доказом зареєстрованого місця проживання ( чи перебування) позивача та дитини в м.Миргород, Полтавської області.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»:

- місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги;

- місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

Згідно із ч.1 ст.2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Частиною 6 статті 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» також визначено, що реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

Таким чином, враховуючи те, що позивач є громадянкою України, а не особою, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, та не має підтверджуючих документів про реєстрацію місця перебування в м. Миргород Полтавської області, виходячи з вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, якими унормовано підсудність справ, то на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 поширюється юрисдикція Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1ст.31 ЦПК України, передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зазначене узгоджується із ст. 378 ЦПК України, за якою судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вищезазначена справа не підсудна Миргородському міськрайонному суду Полтавської області та її належить передати для розгляду до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31 ,32, 187, 352, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в и в:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її проголошення.

Суддя: Л. Г. Шатілова