Справа № 405/8948/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді Драного В.В.

при секретарі Дятел О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», в інтересах якого діє представник адвокат Бачинський Остап Михайлович звернулось до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики № 2993648 від 30.09.2019 року. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 30.09.2019 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2993648. Договір укладений в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опубліковано на веб-сайті: https://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та акцептована ОСОБА_1 30.09.2019 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ЗУ «»Про електронну комерцію» ч. 1 ст. 205 ЦК України) Заявки на укладення договору № 2993648 від 30.09.2019 року про прийняття пропозиції укласти договір позики.

Зазначені умови є публічною пропозицією в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України. Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з веденням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 6400,00 грн., на поточний рахунок/картковий рахунок НОМЕР_1 вказаний відповідачем при оформленні договору позики. На умовах договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти (позику) у гривні на умовах передбачених договором позики № 2993648 у розмірі 6400,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 30.10.2019, розмір акційних процентів у день користування коштами кредиту становить 0,88 %, базова процентна ставка/день 2,70 %.

Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі. Відповідач не виконав свої зобов`язання, не здійснив жодного платежу, передбаченого договором позики, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредиту. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором позики, станом на 04.12.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 35 785,56 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом 6400, 00 грн, залишок заборгованості по процентам за користування 3 072, 00 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування 3200, 00 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (нараховані новим кредитором) 20 736, 00 грн., інфляційне збільшення 2 377,56 грн.

10.03.2020 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу № 002-100320, яке в свою чергу відступило право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» на підставі договору факторингу № 20210622/1 від 22.06.2021 року. За договором факторингу № 20210622/1 від 22.06.2021 року та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набула статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ ««1 Безпечне агенство необхідних кредитів», включно і до ОСОБА_1 .

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за догоовром позики № 2993648 від 30.09.2019 року в сумі 35 785,56 грн., судових витрат: судового збору у розмірі 2684,00 грн., витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

12.03.2024 року за вх. № 6235 до суду від представника позивача надішла заява про розгляд справи без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК Україниналежним чином (а.с. 81). Правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 30.09.2019 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики № 2993648 (а.с. 14).

Згідно з п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

У п. 2 договору позики передбачено, що сума позики становить 6400,00 грн., строк позики 30 днів, дата повернення позики 30.10.2019 року, базова процентна ставка - 1,60 % у день, розмір акційних процентів у день 0,88 %, проценти на прострочену позику у день 2,70 %.

Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики та у випадку дострокового її повернення підлягають відповідному перерахунку (п. 3).

Згідно п. 4.1. та п. 4.2. підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті https://mycredat.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; до моменту підписання вивчив договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredat.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 Верховний Суд зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

10 березня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 002-100320, за яким до останнього перейшло відступлення прав вимоги (а.с. 40-45).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 002-100320 від 10.03.2020 року ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло права грошової вимоги за договором позики № 2993648 (боржник ОСОБА_1 ) в розмірі 12 672,00 грн., з яких: 6400,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; залишок заборгованості по процентам за користування 3 072, 00 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування 3200, 00 гр. (а.с. 88-92).

22 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 20210622/1 (а.с. 25-32).

За договором факторингу № 20210622/1 від 22.06.2021 року та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набула статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 20210622/1 від 22.06.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло права грошової вимоги за договором позики № 2993648 (боржник ОСОБА_1 ) в розмірі 12 672

,00 грн., з яких: 6400,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; залишок заборгованості по процентам за користування 3 072, 00 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування 3200, 00 гр. (а.с. 93-107).

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» вказувало на невиконання відповідачем умов договору позики № 2993648 від 30.09.2019, та наявність у нього заборгованості у розмірі 35 785,56 грн., яка складається з: залишок заборгованості за тілом 6400, 00 грн, залишок заборгованості по процентам за користування 3 072, 00 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування 3200, 00 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (наразовані новим кредитором за період з 22.06.2021 по 20.10.2021) 20 736, 00 грн., інфляційне збільшення 2 377,56 грн., про що вказано у розрахунку заборнованості (а.с. 17).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Згідно із статтею 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

На підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було надано копію договору позики № 2993648 від 30.09.2019 року, копії договорів факторингу, витяги з Реєстру прав вимоги, а також розрахунок заборгованості (виписка з особового рахунку) за укладеним договором позики.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладеного договору та наявність у нього заборгованості перед позивачем у визначеному розмірі.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти у розмірі 6400 грн.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування ним, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Наданий розрахунок є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Крім того, з реєстрів передачі прав вимоги за договарами факторингу вбачається передача права вимоги до відповідача за договором позики № 2993648 від 30.09.2019 року в сумі 12 672,00 грн, однак позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 35 785,56 грн.

З розрахунку наданого позивачем вбачається, що новим кредитором після переходу до нього права вимоги були нараховані проценти за договором позики № 2993648 в сумі 20 736,00 грн. за період з 22.06.2021 по 20.10.2021 року, що порушує норми діючого законодавстава.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

За викладених обставин, суд, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів, відповідно до положень 76-79 ЦПК України, які б підтверджували факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі, заявленому позивачем, у зв`язку з чим позов підялгає залишенню без задоволення через його недоведеність та безпідставність.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі відмови у здаоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (79013, м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф. 54, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики № 2993648 від 30.09.2019 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний