Єдиний унікальний номер справи 183/1379/21
Провадження № 2/183/109/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Петрієнко В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа Товарна біржа "Українська" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 ,третя особа Товарна біржа "Українська", в обґрунтування якого посилався на те, що20 лютого 1998 року він придбав у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 1998 року, виданого Новомосковським ЖЄО, зареєстрованого в Новомосковському БТІ за № 78-1. Договір купівлі продажу був укладений на Товарній біржі "Українська" та зареєстрований за № 006809, однак не був нотаріально посвідчений. Таку квартиру він придбав за 12 593,00 грн. та з часу придбання цієї квартири він постійно проживає та користується нею.

24 січня 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Пташинського О. А. звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою, пред`являючи вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа Товарна біржа "Українська", зазначаючи при цьому про те, що відповідачі ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 є правонаступниками померлої ОСОБА_5 , які прийняли спадщину після смерті останньої, про що стало йому відомо з копії матеріалів відповідної спадкової справи, наданої на запит суду. Інші обставини та підстави позову залишились без змін, у зв`язку із чим в уточненій позовній заяві позивач просить:

- визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_2 , який укладений 20 лютого 1998;

- визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Ухвалою судді від 15 березня 2021 року постановлено про залишення первісної позовної заяви без руху, з наданням позивачеві строку для усунення її недоліків (а.с. 17).

21 квітня 2021 року позивач усунув недоліки первісної позовної заяви, уточнивши ціну позову та надавши докази сплати судового збору в повному обсязі (а.с. 20-24).

25 травня 2021 року та 19 серпня 2021 року на адресу суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи-відповідача ОСОБА_2 , щодо ОСОБА_5 надійшла інформація про настання її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28, 29, 34).

Ухвалою судді від 27 вересня 2021 року постановлено про відмову у відкритті провадження в частині вимог до ОСОБА_5 з одночасним прийняттям позовної заяви до ОСОБА_2 до розгляду і відкриття провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 37-38).

Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 51-52).

Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 83).

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі, останню призначено до судового розгляду по суті (а.с. 125).

24 січня 2024 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою, пред`являючи вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа Товарна біржа "Українська" (а.с. 148, 154-156).

Ухвалою суду від 24 січня 2024 року постановлено про поновлення позивачеві строку для подання уточненої позовної заяви, останню прийнято до розгляду (а.с. 158).

26 березня 2024 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи відповідача ОСОБА_3 (а.с. 167).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пташинський О. А. не з`явились, представником позивача суду подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги останній підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення останній не заперечував (а.с. 166).

Відповідач ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 та її представник адвокат Тронько В. В. у судове засідання не з`явилися, представником відповідача суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 196).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Товарної біржі "Українська" у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив,клопотань про відкладення розгляду справи та письмових пояснень не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків.

Судом установлено, що 20 лютого 1998 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , які діяли в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , за 12 593,00 грн. квартиру АДРЕСА_3 . Угода купівлі-продажу зареєстрована в БТІ 27 лютого 1998 року за реєстровим № 78-1.Відповідно до ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року "Про товарну біржу", угоду було зареєстровано на Товарній біржі "Українська" під реєстровим № 006809 (а.с. 10-11).

Судом досліджено оригінал примірника вищезазначеної угоди купівлі-продажу від 20 лютого 1998 року, яка міститься в матеріалах реєстраційної справи щодо квартири АДРЕСА_2 , що надана Комунальним підприємством "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради у відповідь на запит суду.

Вищезазначене нерухоме майно належало продавцям на праві приватної, спільної сумісної власності, що посвідчено свідоцтвом про право власності на житло від 12 лютого 1998 року, виданим Новомосковським житлово-експлуатаційним об?єднанням на підставі розпорядження (наказу) керівника органу приватизації № 04765 від 06 лютого 1998 року, зареєстрованим в Новомосковському БТІ за № 78-1, про що свідчать вищезазначені матеріали реєстраційної справи на такий об?єкт нерухомого майна.

Відповідно до технічного паспорту, складеного 15 грудня 1997 року і наданого суду у засвідченій позивачем копії, квартира АДРЕСА_4 , та складається з 2 кімнат житловою площею 28,8 м2, у тому числі: 1-а кімната 11,5 м2, 2-а кімната 17,3 м2, кухня площею 7,3 м2, ванної кімнати площею 2,8 м2, вбиральні площею 1,4 м2, коридору площею 7,7 м2, вбудованої шафи площею 0,5 м2, та шафи площею 0,4 м2. Квартира обладнана лоджією площею 1,4 м2. Загальна площа квартири 50,3 м2 (а.с. 13-15).

Відповідно до розпорядження в.о. голови, секретаря Новомосковської міської ради Горошка С. Г. № 61-р від 19 лютого 2016 року, АДРЕСА_5 перейменовано на вул. Калнишевського.

Разом з тим, судом установлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18 грудня 2020 року, копія якого міститься в матеріалах спадкової справи № 4/2021, копія якої надана у відповідь на запит суду (а.с. 90-99). Спадкоємцями ОСОБА_5 , які в установлений законом строк звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та які оформили свої спадкові права за заповітом є відповідачі ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 (а.с. 91, 96, 97, 98, 99). Майном, на яке видано спадщину за заповітом є квартира АДРЕСА_6 .

Як свідчить укладений спірний договір, між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, така домовленість підтверджена письмовим доказом, відбулося повне виконання договору, продавці передали належну їм квартиру, а покупець, у свої чергу, передав продавцям грошові кошти у розмірі 12 593,00 гривень, договір зареєстрований на товарній біржі, однак його нотаріально не посвідчено, з доданих до справи документів порушення прав третіх осіб не вбачається. Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 , в інтересах якої законними представниками 20 лютого 1998 року було відчужено зазначене нерухоме майно та яка є правонаступником продавця ОСОБА_5 , заперечень щодо пред`явленого позову не надала, звернулась на адресу суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, що свідчить на думку суду про відсутність заперечень щодо реальності угоди да досягнення всіх істотних її умов.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Таким чином на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, та Кодексу про шлюб та сім`ю УРСРС, чинних на час їх виникнення.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про власність", чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

За змістом ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено статтею 15 Закону України "Про товарну біржу" № 1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року, згідно з ч. 2 якої - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Міністерство юстиції України за № 17-12-44 від 10 квітня 1998 року роз`яснює, що угоди, укладені на біржі, не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню.

Положеннями ст. 47 ЦК УРСР передбачалось, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15 травня 1998 року "Про судову практику по справам про визнання угод недійсними", з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Тобто, у період укладання спірних договорів купівлі-продажу існував пробіл у чинному законодавстві, тому що, згідно зі ст.ст. 242, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору.

Тим часом, у відповідності до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню.

За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР), а відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважався укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Як вбачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором - уклали даний договір, здійснили купівлю-продаж належного продавцеві на праві власності нерухомого майна. Сторонами договору усі умови останнього виконані. Згідно з вищевказаним договором зазначена нерухомість обміняна. Доказів того, що сторони заперечували укладений договір, згідно з вимогами ст. 237 ЦК України, суду не надано, тому, суд вважає укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , дійсним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Оскільки сторони повністю виконали умови договорів купівлі-продажу нерухомості, угода не визнавалась недійсною, ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст. 49 Закону України "Про власність" набув право власності на спірний об`єкт нерухомості. Передбачених законом підстав для не визнання дійсними неоспореного договору в судовому порядку не має, а тому позов в частині визнання за позивачем права власності підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа Товарна біржа "Українська" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати дійсним угоду купівлі-продажу нерухомості, укладену 20 лютого 1998 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , які діяли в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , яка зареєстрована на Товарній біржі "Українська" за реєстраційним № НОМЕР_2 та зареєстрований в Новомосковському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 78-1 від 27 лютого 1998 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4 , та складається з 2 кімнат житловою площею 28,8 м2, у тому числі: 1-а кімната 11,5 м2, 2-а кімната 17,3 м2, кухня площею 7,3 м2, ванної кімнати площею 2,8 м2, вбиральні площею 1,4 м2, коридору площею 7,7 м2, вбудованої шафи площею 0,5 м2, та шафи площею 0,4 м2, лоджії площею 1,4 м2, загальною площею квартири 50,3 м2.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_7 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП, серія та номер паспорта громадянина України невідомі, остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_7 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ,адреса: АДРЕСА_8 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_8 ;

- третя особа: Товарна біржа "Українська", , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 69002, м. Запоріжжя, пр.-т. Соборний, 75/216.

Рішення суду складено і підписано 19 квітня 2024 року.

Суддя Г. Є. Майна