ЄУН №337/1717/24
Провадження № 2/337/1062/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2024 року АТ «ПУМБ» в особі представника за довіреністю Киричук Г.М. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у сумі 241 938,42 грн., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2903,26 грн.

В обґрунтування позову зазначено про те, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір №901 від 17 жовтня 2019 року, за умовами якого відповідачу видано кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 20000 грн, що у подальшому було збільшено до 149 964,84 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.02.2024 у нього виникла заборгованість за договором в сумі 241 938,42 грн, що складається із: заборгованості за кредитом 146244,82 грн; заборгованості за відсотками 94002,02 грн; заборгованості за комісією 1691,58 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та витрати зі сплати судового збору.

Згідно розпорядження Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22) територіальну підсудність судових справ Токмацького районного суду Запорізької області визначено за Хортицьким районним суду міста Запоріжжя.

Ухвалою судді від 16 травня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

04 червня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив адвоката Соловйова Д.І., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , в якому він проти позову заперечує в повному обсязі та просить відмовити у задоволені позовних вимог. Вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, cеред іншого, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні належним чином засвідчені письмові докази, а долучені позивачем заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містять ознак належним чином укладеного кредитного договору, тому кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми. Також, позивачем не було додано до позовної заяви додатку до Анкети - заяви до Договору, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку, в порушення ст.81 ЦПК України. Позивач не довів належними доказами (первинними документами, оформленими відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») наявність заборгованості у відповідача перед банком, а розрахунок заборгованості, який позивач надає до позовної заяви, оформлений з грубим порушенням вимог документообігу, не засвідчений належним чином та не відповідає вимогам, які пред`являються до офіційного документу, а тому не може слугувати доказом у справі.

17 червня 2024 року представником позивача надано відповідь на відзив, де вказано, що відповідач погодився із запропонованими умовами кредитування, підписав Заяву, Паспорт споживчого кредиту та фактично отримав грошові кошти. Позивач, підписанням цієї Заяви беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процес обслуговування. Відповідач був ознайомлений із ДКБО та цілком згодний з ним. Протягом дії договору відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою з особового рахунку. Зазначає, що відповідач, заперечуючи проти розрахунку заборгованості, не надає суду свій варіант, хоча не обмежений у такому праві за законом. Наявний в матеріалах справи розрахунок має табличну форму та містить детальну інформацію щодо: графіку повернення тіла кредиту та процентів з розбивкою на суми та конкретні календарні дати; відомості щодо фактичної суми погашення відповідачем кредиту з розбивкою на суми та конкретні календарні дати; залишок непогашеної суми за кожним платежем. Жодним нормативним актом, у тому числі нормативно-правовими актами НБУ не затверджений зразок документу «Розрахунок заборгованості». Розробка такого роду документу віднесена до компетенції кожної банківської установи. Також, вказує, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписав відповідач власноруч, зазначено, що строк дії Кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія Кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Просить позов задовольнити у повному обсяг.

Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити, а також зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача - адвокат Соловйов Д.І. у відзиві на позовну заяву просив справу розглянути за його відсутності та за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем була підписана заява №901 від 17 жовтня 2019 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу видано кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 20 000 грн, що у подальшому було збільшено до 149964,84 грн.

Заява відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їхніми підписами в заяві.

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №901 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 20000 грн., який 16.03.2022 було збільшено до 149 964,84 грн.

Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується виписками по особовому рахунку за період з 17.10.2019 по 01.02.2024, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача. Відповідач погодився із умовами Кредитного договору, адже після отримання кредитної картки, за умовами укладеного з банком договору, здійснював дії щодо її активації, користувався карткою (отримував готівку, сплачував карткою товари та послуги), що підтверджується випискою з рахунку.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18.

Суд звертає увагу, на той факт, що виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості, зокрема, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом.

Заперечуючи заявлені позивачем вимоги, відповідач, в ході розгляду даної справи свого розрахунку, у встановленому законом порядку до суду не надав.

Відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення, кредитних коштів.

Відтак, відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №901 від 17.10.2019, згідно з яким станом на 01.02.2024 загальна сума заборгованості становить 241 938,42 грн., з яких: заборгованість за кредитом 146244,82 грн., заборгованість за відсотками 94002,02 грн., заборгованість за комісією 1691,58 грн.

01.02.2024 АТ «ПУМБ» направило ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) про необхідність виконати зобов`язання щодо погашення заборгованості на загальну суму 241 938,42 грн., проте відповідач залишив зазначене повідомлення банку без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «ПУМБ»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав, натомість ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання порушив, у зв`язку з чим станом на 01 лютого 2024 року за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку становить 241 938,42 гривень і складається із заборгованості за: кредитом 146 244,82 гривень, заборгованість за відсотками 94 002,02 гривень, заборгованість за відсотками 1691,58 гривень

За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором №901 від 17 жовтня 2019 року позичальник ОСОБА_1 порушив обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом та відсотками ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 546, 549, 551, 612, 625, 629, 1054 ЦК України, ст. 13, 141, 178, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства «Перший Українській Міжнародний Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) :

заборгованість за кредитним договором №901 від 17 жовтня 2019 року у розмірі 241938,42 грн (двісті сорок одна тисяча дев`ятсот тридцять вісім гривень 42 копійки), яка складається з заборгованості за: кредитом 146244,82 гривень, заборгованість за відсотками 94002,02 гривень;

судовий збір у розмірі 2903,26 гривні (дві тисячі дев`ятсот три гривні 26 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд Запорізької області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Д.С. Бредун