Провадження № 2/522/3456/24
Справа № 522/2549/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Єрганінової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.02.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 24 295,42 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає відповідач. Станом на 01.05.2023 по особистому рахунку № НОМЕР_1 відкритому на ім`я ОСОБА_1 існує заборгованість у сумі 24 295,42 гривень. Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України та п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний здійснювати оплату за надану йому теплову енергію щомісячно. Проте, свої зобов`язання відповідач не здійснює, в наслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Ухвалою від 12.03.2024 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 08.04.2024.

У зв`язку з відсутністю інформації про сповіщення відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 08.04.2024 було відкладено до 03.06.2024.

З метою належного сповіщення відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 08.04.2024 було відкладено до 15.07.2024.

До суду 15.07.2024 надійшов відзив представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , згідно якого просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що актом підтверджується відключення квартири відповідача від централізованого опалення та гарячого водопостачання.

У судове засідання 15.07.2024 позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду 15.07.2024 з заявою про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 17 липня 2024 року.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , про що свідчить відповідь №692157 від 15.07.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким обліковуються надані відповідачу послуги з теплопостачання.

Згідно реєстру нарахувань та сплат абоненту за особовим рахунком № НОМЕР_2 нарахована заборгованість станом на травень 2023 року в сумі 24 295,42 грн.

При цьому, з серпня 2016 року заборгованість становить вже 24 012,01 грн і нараховуються до березня 2019 року, з квітня 2019 року по грудень 2021 року розмір заборгованості незмінний (32 125,72 грн без врахування сплат), тобто нарахувань не відбувалося. З січня 2022 року знову продовжилися нарахування заборгованості.

Згідно акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП №11, затверджений рішенням комісії з розгляду питань відключень від мереж ЦО і ГВП, протоколом №2 від 21.02.2019, підтверджено відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Акт підписаний представниками ЖУ «Ренесанс ЛТД-92», КП «Теплопостачання міста Одеси».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно з ч. 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій.

Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно змісту норм ст.ст. 20, 21 зазначеного Закону споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Статтею 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги.

В силу ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Відповідно до п. 40 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198, передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплопостачання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії.

До 17.09.2019 діяв Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за № 1478/11758.

Цим Порядком передбачалася можливість відключення від мереж (систем) житлового будинку в цілому.

З 2019 року діє Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок), зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 27.08.2019 за №982/33953.

Відключення затверджено протоколом комісії від 21.02.2019, тобто застосування підлягає Порядок, який діяв до 17.09.2019.

Згідно п. 2.5 т п.2.6 цього Порядку, Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Таким чином, затверджений комісією Акт є кінцевим документом, який підтверджує відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП.

Однак, слід звернути увагу на те, що такий акт затверджений комісією 21.02.2019, а заборгованість відповідача якраз з березня 2019 року припинилася збільшуватися до грудня 2022 року.

Тобто, позивач перестав нараховувати оплату відповідачу після відключення квартири від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання.

При тому, Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 №358, який набрав чинності 28.01.2022 було внесено зміни до Методики №315, в результаті чого, обсяг теплової енергії витрачений на опалення місць загального користування та функціонування внутрішньобудинкових мереж опалення (загальнобудинкові потреби опалення) повинні сплачуватися всіма співвласниками багатоквартирного будинку не залежно від наявності вузла комерційного обліку теплової енергії.

Саме тому, відповідачу з січня 2022 року продовжувалося нарахування заборгованості за періоди опалення, тобто, нараховано січень, лютий, березень, листопад, грудень 2022 року, січень, лютий, березень 2023 року та абонлата у розмірі 13,04 грн та 18,86 грн за весь період з січня 2022 року.

Отже, посилання відповідача на відключення від мережі ЦО та ГВП як на підставу для відмови у задоволення позову є безпідставним.

Адже, відключення враховано позивачем.

При цьому, відповідач не звільнений від обов`язку сплати за опалення місць загального користування.

Суд застосовує строки позовної давності виключно за заявою відповідача. ОСОБА_1 не зверталася з заявою про застосування строків позовної давності.

Тож, відповідач, отримавши послуги з опалення та гарячого водопостачання від позивача до відключення від мережі ЦО та ГВП своєчасно не оплатив їх вартість, та з січня 2022 року не оплачує послуги за опалення місць загального користування, у результаті чого за його особовим рахунком існує заборгованість у розмірі 24 295,42 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід також стягнути судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Керуючись ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (код , м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б) заборгованість за теплову енергію в розмірі 24 295 (двадцять чотири тисячі двісті дев`яносто п`ять) гривень 42 копійки та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17 липня 2024 року.

Суддя: В.Я. Бондар