Справа № 308/7273/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Бедьо В.І., за участю секретаря судового засідання Молдован Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород.,цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , де заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Конопіхін А.В., звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , строком на шість місяців.

Заявник проживає в будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є співмешканцем доньки заявниці та проживає разом з ними за вищевказаною адресою.

Заявниця потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_3 останні два роки.

Поведінка чоловіка негативно впливає на здоров`я та працездатність заявниці. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку ОСОБА_3 , заявниця не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки, оскільки останній не контролює свої дії (вчинки). Крім того, споює доньку заявниці в наслідок чого у неї розвинулась залежність від алкоголю і остання ніде не працює останні два роки.

Заявниця неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте, це не дало жодного результату. ОСОБА_3 не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї.

Крім того, останнім часом ОСОБА_3 двічі (22.10.2023 та 30.03.2024), на підставі ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» виносились термінові заборонні приписи.

Так, відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 220761 від 30.03.2024 ОСОБА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , висловлював образи, погрози, принижував честь та гідність останньої.

Також, починаючи з 2022 року відносно ОСОБА_3 складено 7 протоколів про адміністративні правопорушення передбачені ст. 173-2 КУпАП.

На 25.04.2024 в Ужгородському міськрайонному суді призначено розгляд 4 матеріалів про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 (справи № 308/6144/24, 308/6139/24, 308/6141/24, 308/6136/24)Ухвалою судді від 05 червня 2023 року у справі відкрито провадження і призначено судовий розгляд.

ОСОБА_3 до суду не з`явився. Про поважність свого неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду не заявив. З урахуванням обставин справи судом прийнято рішення про розгляд справи за його відсутності.

Заявниця та її адвокат в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності,з`ясувавши фактичні обставини,на яких ґрунтується заява,суд дійшов висновку,що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.1 ст.ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що Заявник проживає в будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є співмешканцем доньки заявниці та проживає разом з ними за вищевказаною адресою.

Заявниця потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_3 останні два роки.

Поведінка чоловіка негативно впливає на здоров`я та працездатність заявниці. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку ОСОБА_3 , заявниця не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки, оскільки останній не контролює свої дії (вчинки). Крім того, споює доньку заявниці в наслідок чого у неї розвинулась залежність від алкоголю і остання ніде не працює останні два роки.

Заявниця неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте, це не дало жодного результату. ОСОБА_3 не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї.

Крім того, останнім часом ОСОБА_3 двічі (22.10.2023 та 30.03.2024), на підставі ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» виносились термінові заборонні приписи, копії яких додано до матеріалів справи.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні відносини, єЗакон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року № 2229-VIII.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, який відповідно до п. 7 ч. 1ст. 1 цього ж Закону полягає у встановленні в судовому порядку заходів тимчасового обмеження прав чи покладання обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямованих на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом може бути визначено один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

На підставі встановлених судом обставин, суд прийшов до висновку про наявність обґрунтованих ризиків вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства психологічного характеру щодо заявниці та обгрунтованість поданої заяви, яка підлягає задоволенню.

При визначенні строку продовження обмежувального припису суд враховує обставини, які стали підставою для видачі обмежувального припису, кількість та вагомість встановлених та доведених ризиків, вірогідність їх продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, відсутність у особи, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису іншого житла для проживання, особу кривдника, який переусвідомив свою поведінку та став на щлях виправлення, та вважає що строк у три місяці буде цілком достатнім для виправлення кривдника та запобігання повторенню насильства у майбутньому.

Судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відповідно до ч. 3ст. 350-5 ЦПК України, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.13,76-81,259,263-265,350-5,350-6,350-8,354,355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , де заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису - задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладення на нього обов`язків:

заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців;

заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про ухвалене рішення повідомити уповноважений підрозділ Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Закарпатській області (вул. Гагаріна, 10а, м. Ужгород, Закарпатська область), для взяття ОСОБА_3 , на профілактичний облік, а також Ужгородську міську раду (м. Ужгород, пл. Поштова, 3).

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ;

Суддя Ужгородського міськрайонного суду: В.І.Бедьо