Справа №: 343/2492/23
Провадження №: 2/343/135/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2024 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:
головуючого судді Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання Нікіфорової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 343/2492/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
І. Стислий виклад позицій сторін:
ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь:
- суму заборгованості в розмірі 56 928,22 грн., яка складається з: 18 720 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 670,23 грн заборгованість за відсотками, 26 889,48 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, 1 777,44 грн 3% річних за користування кредитом, 6 871,07 грн заборгованість за інфляційними втратами;
- суму сплаченого судового збору в розмірі 2 684 грн.;
- витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
Також позивач зазначає про своє право здійснення нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення, а тому, заборгованість за 3% річних за користування кредитом становить 1 777,44 грн., заборгованість за інфляційними втратами становить 6 871,07 грн.
Отже, загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем, станом на 23.022022, становить 56 928,22 грн.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого повідомлявся належним чином. Безпосередньо у позовній заяві представник позивача зазначив, що просить розгляд справи проводити без його участі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився хоча про місце, дату і час проведення такого повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 71, 75).
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
ухвалою суду від 03.10.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.
Судові засідання призначені 03.11.2023, 15.11.2023, 04.12.2023, 18.12.2023 було відкладене у зв`язку з відсутністю доказів про належне повідомлення відповідача ОСОБА_1 про місце, дату і час судового засідання.
Ухвалою суду постановлено провести заочний розгляд даної справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Беручи до уваги предмет спору, його значення для сторін, враховуючи, що відповідач був повідомленим у встановленому законом порядку про місце, дату і час судового засідання, однак в таке не з`явився, представник позивача щодо ухвалення заочного рішення не заперечив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
З урахуванням того, що розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 268 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Відповідно до паспорта споживчого кредиту (а.с. 10, зворотна сторона), процентна ставка становить 0,01 %, тип процентної ставки змінювана. Загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту становить 17 928,28 грн.
У додатку 1 до паспорта споживчого кредиту (а.с. 11) визначено графік щомісячних платежів за кредитним договором.
Згідно із ордерами розпорядженнями №1, №9 від 14.08.2017 (а.с. 14) відповідач ОСОБА_1 отримав кошти у кредит на підставі кредитного договору.
Також відповідачем 14.08.2017 було укладено договір добровільного страхування життя (а.с. 15).
Відповідно до довідки розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 за даним кредитним договором, наданої директором департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк» (а.с. 17), загальна заборгованість становить 48 279,71 грн.
03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу №12/90 (а.с. 25-27), за яким, АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги, які визначені в реєстрі боржників (а.с. 28-29), серед яких є і відповідач ОСОБА_1 .
Представником позивача також було здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат на загальну суму 8 648,51 грн., за період з грудня 2020 року по лютий 2022 року (а.с. 18).
13 липня 2023 року на адресу відповідача ОСОБА_1 представником позивача було надіслано досудову вимогу (а.с. 19, зворотна сторона), яка відповідачем залишена без реагування.
Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору.
ІV. Оцінка суду:
дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані стороною позивача на обґрунтування своєї позиції, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Так, в судовому засіданні встановлено, що 14.08.2017 між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Профіт Капітал», було укладено кредитний договір.
Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість на загальну суму 56 928,22 грн.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно - правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Частиною 4 статті 263 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2020 у справі №183/2122/15 зробив висновок про те, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016, справа №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.10.2019 у справі №740/4328/14.
Згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (п. 17 і 23 ст. 1).
Отже, послугою з надання кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 у справі №6-2071цс16.
З урахуванням вимог ст. 549 - 552, 1046, 1048, 1050 ЦК України, можна зробити висновок, що наслідками укладення кредитного договору є: зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики); одержання позикодавцем від позичальника процентів від суми позики; сплата позичальником позикодавцю інфляційних втрат за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми; сплату позичальником позикодавцю неустойки (штрафу, пені) у разі порушення боржником зобов`язання.
Враховуючи те, що відповідачу ОСОБА_1 встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить висновку, що положення договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
А тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 21 390,23 грн., яка складається із: 18 720 грн заборгованість за тілом кредиту та 2 670,23 грн заборгованість за відсотками.
Щодо стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30.03.2016, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначає, що суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних (чи інший розмір, визначений договором) визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.
Тому при обрахунку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних за основу має братися саме прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.
Такий правовий висновок, викладений, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц.
Поряд з цим, суд звертає увагу, що 15.03.2022 був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022. Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Оскільки представником позивача здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 03.12.2020 по лютий 2022 року, відтак, позивач має право на отримання вказаних сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу.
Таким чином, із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» слід стягнути 30 038,74 грн., яка складається із: 18 720 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 670,23 грн заборгованість за відсотками, 1 777,44 грн 3% річних та 6 871,07 грн заборгованість за інфляційними втратами.
V. Розподіл судових витрат між сторонами:
відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Вимогами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також, позивачем понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 7 000 на підтвердження чого надано: договір про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, укладеного між клієнтом ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» (а.с. 33-35); акт №1 прийому передачі за договором про надання правової допомоги (а.с. 39); платіжну інструкцію від 14.09.2023 №265 про оплату правової допомоги (а.с. 41).
Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище.
В той же час, відповідачем ОСОБА_1 не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала б задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвоката, є доведеним, обґрунтованим та співмірний, зокрема, із складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання.
Однак суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 693,62 грн (30 038,74 грн х 7 000 грн / 56 928,22 грн), тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі вищевикладеного, ст. 1, 3, 509, 625, 626, 628, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 141, 178, 211, 247 ЦПК України, та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано - Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», юридична адреса м. Київ, вул. Набережно Лугова, 8, адреса для листування м. Київ, пр-т. Ю.Гагаріна, буд. 23, а/с. 57.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний зміст рішення суду складено 12 лютого 2024 року.

Суддя Долинського районного суду І.М.Андрусів