Справа № 367/6060/21
Провадження №6/367/126/2024
УХВАЛА

Іменем України

15 липня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участю помічника судді Мартинюка Н.Р.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Ірпінь заяву представника ОСОБА_2 адвоката Грабовської Юлії Сергіївни про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Представник ОСОБА_2 адвокат Грабовська Юлія Сергіївна звернулась до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий Ірпінським міським судом Київської області від 08.11.2021 у справі №367/6060/21 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду з 13.08.2021 р. до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Заява мотивована тим, що 08.11.2021 Ірпінським міським судом Київської області у справі №367/6060/21 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду з 13.08.2021 р. до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Боржник випадково дізнався про видачу вищевказаного судового наказу, оскільки останній не направлявся судом на адресу боржника.

У лютому 2020 стягувач звернулась до Макарівського районного відділу державної виконавчої служби ЦМУ МЮ (м. Київ), яким було відкрито виконавче провадження №68456699.

Вказує про те, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано рішенням Макарівського районного суду Київської області від 31.08.2020 у справі №370/1165/20.

При цьому, починаючи з жовтня 2020, боржник щомісячно та добровільно сплачував та продовжує сплачувати стягувачу станом на дату подання заяви грошові кошти в рахунок аліментів на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , незважаючи на те, що ОСОБА_7 виповнилось 18 років 13.02.2023 в середньому від 2000,00 грн до 5000,00 грн на місяць з вказівкою у призначенні «на утримання дітей» шляхом поповнення грошовими коштами карти стягувача через платіжний термінал за допомогою банківської платіжної системи Приватбанку або безготівкового переказу з картки боржника на картку стягувача, інколи на картку старшого сина ОСОБА_7 . Крім щомісячного утримання, боржник час від часу протягом всього цього часу (жовтень 2020 до сьогоднішнього дня), купував подарунки дітям, повсякденні речі, книги, іграшки, коли дозволяла стягувач проводив з дітьми дозвілля. Боржник перебуває в ЗСУ, продовжує підтримувати по можливості зв`язок по телефону з дітьми. Боржник неодноразово пропонував стягувачу врегулювати питання розміру аліментів, участі у вихованні дітей, зокрема шляхом укладення відповідного договору, проте стягувач відхилила такі пропозиції. Стверджує, що стягувач протиправно звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, що дозволено лише у безспірному порядку, тобто за відсутності спору між сторонами.

Крім того, вказує про те, що є інші обставини, які були відомі стягувачу та які унеможливлюють звернення за видачою судового наказу у безспірному порядку, а саме, що те, що на утриманні боржника є непрацездатна матір ОСОБА_8 , 1957 р.н., яка є пенсіонеркою та має ряд тяжких хронічних хвороб.

Разом з тим, зазначає про те, що стягувачем у заяві про видачу судового наказу зазначалось про те, що діти постійно проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, однак жодного доказу цьому надано не було. Так, незважаючи на щомісячне отримання стягувачем від боржника коштів на утримання дітей більше мінімального гарантованого законодавством розміру у період 2020-2023роки, стягувач у заяві про видачу судового наказу не повідомила суд про дану обставину, а отже про існування спору про розмір аліментів та необхідність залучення заінтересовані особи боржника, таким чином, стягувач надала недостовірні/неповні відомості та суд не отримав інформацію про обставини, які мають істотне значення для вирішення справи.

Ухвалою суду від 19.03.2024 заява про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню була прийнята до провадження та призначено судове засідання.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Грабовська Ю.С. просила заяву задовольнити.

Стягувач у судове засідання не з`явилась, до суду від представника стягувача адвоката Гера Р.Ю. надходила заява, в якій просила заяву розглянути у відсутність стягувача та її представника, в задоволені заяви відмовити. Зазначала про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що існує хоча б одна з підстав для визнання оскаржуваного наказу таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши вказану заяву, вислухавши доводи представника заявника, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 167 ЦПК України, судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Частиною 1 ст. 170 ЦПК України передбачено: боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Оскільки судовий наказ виданий щодо стягнення аліментів, він скасуванню не підлягає.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах в нормовані Розділом VІ ЦПК України.

За змістом ч. 3 ст. 431 ЦПК України, судовий наказ є виконавчим документом.

Відповідно дост.173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Доводи заявника про відсутність у нього обов`язку сплачувати аліменти на утримання дітей ґрунтуються на тій підставі, що судовий наказ було видано помилково, тому що стягувачем було свідомо надано недостовірні/неповні відомості, в тому числі, і щодо існування спору про розмір аліментів, та обов`язок боржника щодо сплати аліментів на дітей виконано (та продовжує виконуватися) добровільно поза межами виконавчого провадження, не з дати звернення стягувача до суду (13.08.2021 року), а набагато раніше - з жовтня 2020 року.

З матеріалів справи, зокрема копій квитанцій, вбачається, що, починаючи з жовтня 2020 по липень 2023 боржником сплачувались аліменти на утримання дітей, в призначеннях платежу зазначено «отримувач ОСОБА_3 , переказ власних коштів на утримання дітей», всього сплачено за вказаний період суму коштів в розмірі 128998,00 грн.

Враховуючи викладене, виходячи з того, що підстави, які слугували для видачі судового наказу відпали, і на момент видачі такого судового наказу також існували, суд вважає за необхідне визнати цей виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 89, 259, 260, 261, 268, 353, 432 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Грабовської Юлії Сергіївни про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати судовий наказ від 08.11.2021, виданий Ірпінським міським судом Київської області у справі № 367/6060/21 за заявою ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню.

Повний текст ухвали складено 16.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Суддя: Л.В. Мерзлий