Провадження № 2-др/643/33/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024

10 липня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Мовчан К.О.,

розглянувши заяву Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради в особі представника Ажель Л.А. про ухвалення додаткового рішення,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, якою просить ухвалити додаткове рішення у справі №643/12220/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПСЗН адміністрації Салтівсього району Харківської міської ради судового збору в умі 2684грн.

Заява мотивована тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2024 задоволено позовну заяву УПСЗН адміністрації Салтівського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми грошової допомоги в розмірі 5088,55грн. Однак, під час цього суд не вирішив питання про судові витрати, які поніс позивач при розгляді справи і які складаються із сплаченого судового збору в сумі 2684грн.

В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про день, час та місце розгляду заяви, що не є перешкодою для розгляду заяви у відповідності до правил ч.3 ст. 270 ЦПК України.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2024 задоволені позовні вимоги УПСЗН адміністрації Салтівського району Харківської міської ради та з ОСОБА_1 стягнуто н користь УПСЗН адміністрації Салтівського району Харківської міської ради надмірно виплачену грошову допомогу у розмірі 5088,55грн..

Позивач в позовній заяві просив суд судові виграти покласти на відповідача.

Із змісту судового рішення вбачається, що положеннями п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційне до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 35 постанови ВССУ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» , яка є чинною на час ухвалення рішення суду роз`яснено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Відповідач є інвалідом 2 групи, а отже понесені витрати по сплаті судового збору позивачем не можуть бути стягнути з відповідача.

Статтею 2 постанови КМУ від 27 квітня 2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» установлено, що: коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком.

Статтею 4 цієї постанови передбачено, що компенсація судових витрат у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення.

Статтею 270 ЦПК України ( п.3 ч. 1) передбачено , що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки в резолютивній частині рішення суд не виклав прийнятого рішення з приводу розподілу судових витрат наявні підстави для ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Керуючись ст. 270 ЦПК України,

у х в а л и в:

Задовольнити заяву Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Витрати понесені Управлінням соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради по сплаті судового збору за подачу позовної заяви до Московського районного суду м. Харкова у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири)грн.,00 копійок, компенсувати з Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційної скарги.

Суддя О.О. Сугачова