Справа № 202/1648/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

05.06.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого cудді: Скрипник О.Г.,

при секретарі: Циганок К.С.,

за участі представника позивача: Постернака М.М. ,

представника відповідача: Хандоги В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву представника відповідача адвоката Хандоги Василя Васильовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було залишено без задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат В.В. Хандога звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат у справі, у якій просив суд ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 202/1648/24 провадження № 2/199/1412/24, яким вирішити питання про розподіл витрат відповідача на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача зазначені витрати у розмірі 15000,00 грн.

Представником позивача подано письмові заперечення на заяву про розподіл судових витрат у справі, у яких представник позивача просить заяву відповідача залишити без розгляду через те, що ЦПК України не передбачає такої заяви, як заява про розподіл судових витрат», попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідач або її представник до суду не подавали, а зазначене в акті приймання-передачі наданої правничої допомоги має загальний характер та не має свого вартісного вираження, попередній розрахунок підписано тільки адвокатом В.В. Хандога.

Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання,яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку,що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши заяву представника відповідача адвоката В.В. Хандоги, заперечення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009, справа №1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-цв казано, що «з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2023 року у справі №824/9/22 зазначено, що: «при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини».

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що в межах цієї справи адвокат В.В. Хандога дійсно надавав відповідачу професійну правничу допомогу. З метою оплати цієї допомоги відповідачем на банківський рахунок адвоката було перераховано гонорар у розмірі 15000,00 грн.

Вказані обставини підтверджуються договором про надання правової допомоги № 09/ф/24 від 07 березня 2024 р., додатковою угодою № 1 від 07 березня 2024 р. до договору про надання правової допомоги № 09/ф/24 від 07 березня 2024 р., ордером на надання правничої (правової) допомоги попереднім розрахунком суми винагороди (гонорару) адвоката за надану правову допомогу, актом приймання-передачі наданої правової допомоги, рахунком № 3 від 22.03.2024 р., платіжною інструкцією № @2PL941700 від 22.03.2024 р., рахунком № 7 від 22.05.2024 р. та платіжною інструкцією № @2PL212460 від 22.05.2024 р.

При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Оцінюючи доводи заперечення відповідача стосовно витрат на професійну правничу допомогу, суд відхиляє ці доводи, оскільки вони не спростовують зазначені у заяві представника відповідача обставини. На думку суду визначений адвокатом В.В. Хандогою розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді є співмірним зі складністю справи, обсягом наданої адвокатом професійної правничої допомоги, витраченим ним часом, участю адвоката у судових засіданнях, а тому суд вважає за можливе стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 246, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката В.В. Хандоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» Снегової Елеонори Миколаївни про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (, місцезнаходження 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.40-х) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Скрипник