Провадження № 2/712/1030/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі БІЛИК О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:048:0034, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована АДРЕСА_1 , що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ 759303 виданого 12.04.2010 року належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :04:048:0034 в місті Черкаси за цією з адресою.

В установлений законом термін він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, внаслідок чого була заведена спадкова справа за №47/2023.

Зі спливом встановленого законом терміну в нотаріальному порядку ним було отримано свідоцтво про право на спадщину 27.10.2023 р. за р.№3361 на спадкове майно у вигляді частини житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді 1/2 частини земельної ділянки, яка була у власності матері на день смерті нотаріусом відмовлено. Згідно роз`яснення №311/01-16 від 17.11.2023 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. повідомила, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,1000 га перебуває у спільній сумісній власності. Право спільної сумісної власності зареєстровано в ДРРПнНП за номером 52144701, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. У нотаріуса немає законних підстав для здійснення виділу частки, а без визначення частки померлої ОСОБА_3 в спільній сумісній власності свідоцтво про право на спадщину видати не є можливим.

Позивач також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати ОСОБА_3 та її рідна сестра ОСОБА_2 на підставі договору дарування прийняли в дар житловий будинок в АДРЕСА_2 . Згідно відмітки на договорі дарування зробленої КП «ЧООБТІ» зазначено, що зазначений будинок зареєстрований на праві приватної власності на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 03.06.2002 року.

31 жовтня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як співвласники житлового будинку, звернулися до Черкаської міської ради із заявою про передання у спільну сумісну власність присадибну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_2 . Заяву підписують обидві, як співвласники та зазначають, що частка в користуванні будинку складає 1 на підставі договору дарування житлового будинку.

На підставі даної заяви зробленої співвласниками будинку ухвалюється рішення Черкаською міською радою за №4-1294 від 18.06.2009 року про передачу земельної ділянки заявникам у власність.

12 квітня 2010 року на ім`я ОСОБА_2 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №769303. До державного акту в якості додатку надається список співвласників земельної ділянки, в якому зазначаються співвласники будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Частка у спільній власності відсутня.

Згідно витягу з ДРРП №351770103 від 25.10.2023 року земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :04:048:0034 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , частка 1/1, тип власності: спільна сумісна. Право власності належить померлій на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія та номер ЯИ 759303 виданого 12.04.2010 року та інших документів поданих на реєстрацію права власності.

Згідно витягу з ДЗК про земельну ділянку №НВ-023 від 13.10.2023 року право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.04.2010 ЯИ та ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.04.2010 ЯИ.

Позивач вказує, що за життя мати та її сестра ОСОБА_2 не реалізували своє право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та відповідно не здійснили поділ земельної ділянки. Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. У такому випадку позивач зазначає, що він як спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2024 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного тану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :04:048:0034 в місті Черкаси за цією з адресою.

Позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі вказаної заяви заведена спадкова справа № 47/2023.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 жовтня 2023 року, спадкоємцю ОСОБА_3 її сину ОСОБА_1 видане свідоцтво на спадщину, яка складається з частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки,кадастровий номер :04:048:0034, що розташована в АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу А.О. надала роз`яснення, що без визначення частки померлого в спільній сумісній власності на вказану земельну ділянку, свідоцтво про право на спадщину видати не є можливим.

З матеріалів справи убачається, що 31 жовтня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як співвласники житлового будинку АДРЕСА_1 , звернулися до Черкаської міської ради із заявою про передання у спільну сумісну власність присадибну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_2 . Заяву підписують обидві, як співвласники та зазначають, що частка в користуванні будинку складає 1 на підставі договору дарування житлового будинку.

12 квітня 2010 року на ім`я ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №769303. До державного акту в якості додатку надається список співвласників земельної ділянки, в якому зазначаються співвласники будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Частка у спільній власності відсутня.

Згідно витягу з ДРРП №351770103 від 25.10.2023 року земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :04:048:0034 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , частка 1/1, тип власності: спільна сумісна. Право власності належить померлій на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія та номер ЯИ 759303 виданого 12.04.2010 року та інших документів поданих на реєстрацію права власності.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що за життя мати та її сестра ОСОБА_2 не реалізували своє право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та відповідно не здійснили поділ земельної ділянки, у зв`язку з чим, він, як спадкоємець, не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цимКодексом, звернутися до суду за захистом своїх не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 89 Земельного Кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з ч.1 ст.87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду та при прийнятті спадщини на земельну ділянку.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до роз`яснень, що містяться у п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до ст. 361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (пункт 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

У відповідності до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (пункт 5).

Згідно роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в пункті 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

Між тим, Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування (постанови від 27.05.2020 у справі № 361/7518/16-ц, від 16.09.2020 у справі № 464/1663/18, від 16.06.2021 у справі № 570/997/19 та ін., що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах).

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, зокрема те, що позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , однак через невизначеність частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності не може отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:048:0034, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована АДРЕСА_1 , що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ 759303 виданого 12.04.2010 року належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 263-265, 267 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:048:0034, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована АДРЕСА_1 , що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ 759303 виданого 12.04.2010 року належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : С.Є. Токова

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .