Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4041/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2024 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Леньо В.В., секретар судового засідання Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Берегівська районна державна адміністрація- Берегівська військова державна адміністраціяЗакарпатської області,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся в суд із даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивна тим, що у правовстановлюючих документах наявні розбіжності у написанні імені по батькові заявника у правовстановлюючих документах на нерухоме майно.

В судове засідання заявник не з`явилася, її представником адвокатом Матій Н.Ю. до суду поданов клопотання про розгляд справи без участі заявника та її особистої участі.

Представник заінтересованої особи особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Проти вимог заяви не заперечили.

Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається заявник в своїй заяві.

У відповідності до вимог ст. 293 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_1 являється власником земельної ділянки площею 0,89 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗК №003829 від 19.05.1998 р. виданим на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 30.04.1998 р. №227

ОСОБА_2 звернулася до ФОП ОСОБА_3 для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) . ФОП ОСОБА_3 їй було відмовлено у виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю мають місце розбіжність у написанні прізвища, імені та по батькові

ОСОБА_2 , а саме: в паспорті вказано « ОСОБА_2 », а в державному акті на право приватної власності на землю « ОСОБА_4 »

Підтвердженням того, що земельна частка (пай) належить ОСОБА_2 є також довідка Виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 04.06.2024 року №20.10- 20/437.

Також слід зазначити, шо в матеріалах землевпорядною документацією «Справа по передачі в натурі земельної частки (паю) у приватну власність гр. ОСОБА_4 жителю АДРЕСА_2 із земель колективної власності колгоспу «Іскра»» міститься акт про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі. В даному акті ім`я « ОСОБА_5 » зазначено правильно, а прізвище та по батькові теж помилково « ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ».

В Додатку 3 розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 30.04.1998 року №227 «Про видачу державних актів на право приватної власності на землю, громадянам, власникам сертифікатів КСГП «Дяківське» с. Дяково, «8- Березня» м. Виноградів, «Прогрес» с. Перехестя, «Іскра» с.Фанчиково» теж помилково зазначено прізвище та по батькові « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 ». В той же час в державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЗК №003829 від 19.05.1998 р. виданому на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 30.04.1998 р. №227 уже помилково зазначено прізвище, ім`я та по батькові тобто замість ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

Дані розбіжності в документах не дають можливості заявнику належним чином розпоряджатися земельною ділянкою згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК №003829 від 19.05.1998 р. виданому на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 30.04.1998 р. №227 оскільки мають місце розбіжності між відомостями у правовстановлюючому документі (державному акті) з персональними даними, зазначеними в паспорті заявника.

З метою врегулювання питання в досудовому порядку заявник звернувся до Берегівської райдержадміністрації (є правонаступником Виноградівської районної державної адміністрації відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» та враховуючи постанову Верховної ради України від 17 липня 2020 року № 807 -IX «Про утворення та ліквідацію районів») з заявою про внесення відповідних виправлень в державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЗК №003829 від 19.05.1998 р. Берегівська РДА (як правонаступник) відмовила у виправленні помилки в Державному акті.

Досдіжені в судовому засіданні докази в сукупності свідчать проте, що фактично правовстановлюючий документ, а саме: державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК №003829 від 19.05.1998 р. виданий на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 30.04.1998 р. №227 та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №223 на ім`я ОСОБА_4 , належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу , а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

За встановлених в судовому засіданні, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 293-315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Вимоги заяви задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 - державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №003829 від 19.05.1998 р. виданого на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 30.04.1998 р. №227 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №223 на ім`я ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий В. В. Леньо