УХВАЛА

08 липня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, - в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду надійшла заява ОСОБА_1 заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Просить встановити факт утримання ним фізичної особи (падчерки) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд прийшов до наступних висновків.

З долученого до заяви свідоцтва про народження дитини вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно актового запису № 334, зареєстрованого 10.02.2010р. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. Батьками дитини записані - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідн до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.

Обов`язок по утриманню зберігається також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч. 2 ст. 166 СК).

У випадку невиконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 КК України.

Відповідно до ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин:

- такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання;

- вітчим може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України , суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебуванняч фізичної особи на утриманні. Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З подібною заявою може звернутися до суду та особа, яка перебуває на чиємось утримання, оскільки такий факт породжує для неї юридичні наслідки, як то отримання пенсії, спадщини, стягнення матеріальної шкоди шляхом звернення дл відповідних для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав.

У поданій до суду заяві, ОСОБА_1 зазначив заінтересованою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є суб`єктом владних повноважень. Встановлення даного факту йому необхідне для отримання відстрочки від мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у порядку окремого провадження, визначений статтями 293 та 315 ЦПК України.

При вирішенні питання про прийняття до розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, крім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачається позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесений її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.

Як встановлено Верховним Судом у постанові Великої Палати від 22 вересня 2022 року в справі № 462/5368/16-ц, захист цивільних прав та інтересів не досягається встановленням юридичних фактів. Таке встановлення є елементом оцінки обставин справи й обґрунтованості вимог. Тому воно не зумовить попередження порушення або відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного права чи інтересу.

Більше того, норми чинного законодавства України не передбачають право суду перебирати на себе повноваження інших державних органів.

Отже вимога заявника про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні не є вимогою, яка підлягає розгляду в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 в розумінні положень статей 293, 315 ЦПК України, тому слід відмовити у відкритті провадження.

Сплачений ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,600 грн. згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 04.07.2024 підлягає поверненню заявнику разом з оригіналом квитанції. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 186, 258, 259, 260, ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Повернути ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп. згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 04.07.2024, разом з оригіналом квитанції, копією заяви з усіма додатками до неї.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею. Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас