Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2024 Справа №607/14380/24 Провадження №2-о/607/481/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Кузьменкової О. І,

учасників справи:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулися до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона проживає у будинку АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності, разом з чоловіком - ОСОБА_3 та їх дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протягом тривалого часу їх подружнього життя вона потерпала від домашнього насильства зі сторони чоловіка, зокрема: психологічного та фізичного характеру. Психологічне насильство чоловіком проявляється в словесних образах, приниженні, залякувані, які викликають у неї побоюваннях за її безпеку, спричинили в неї емоційну невпевненість.

Крім цього, ОСОБА_3 застосовує відносно неї фізичне насильство, а саме: наніс їй удар в область потилиці, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода її фізичному здоров`ю. Вказаний факт вчинення чоловіком відносно неї фізичного насильства підтверджується терміновим заборонним приписом серії АА №331200 від 14 березня 2024 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД 310771 від 14 березня 2024 року, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року у справі №607/6276/24.

У зв`язку з цим, заявник просить заяву задовольнити та видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладення на нього обов`язків: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою: ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 4 місяці; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 50 м до будинку місця проживання постраждалої особи: ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 4 місяців.

У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали повністю та просили її задовольнити.

Заінтересована особа у судовому засіданні просить відмовити у видачі обмежувального припису, оскільки він вчинив фізичне насильство відносно дружини через її агресію. Після чого він просив вибачення, і вважає що їх шлюб можна зберегти і вони можуть проживати однією сім`єю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебуваю в шлюбі з 07 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області України, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №36.

У шлюбі в сторін народилось троє дітей, зокрема ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 02.11.2007, серії НОМЕР_3 від 17.05.2013, серії НОМЕР_4 від 07.11.2020.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їх діти зареєстровані за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається із витяг №880 про реєстрацію місця проживання від 19.06.2024.

Згідно з термінового заборонного припису серії АА №331200 від 14.03.2024, винесеного стосовно кривдника ОСОБА_3 , останнього зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 на 10 діб з 23 год. 30 хв. 14.03.2024 до 23 год. 30 хв. 24.03.2024, у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 ..

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.04.2024 у справі № 607/6276/24, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, які стягнути в дохід держави.

Згідно з змістом вказаної постанови, 14.03.2024 о 21 год. 20 хв. за місце свого проживання вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство фізичного характеру, а саме наніс удар в область потилиці, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

За п. 9 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У судовому засіданні з`ясовано, що заявник ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_3 , а тому на них розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та відповідно, може вирішуватись питання про видачу обмежувального припису.

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 , систематично протягом тривалого часу потерпає від насильства, яке вчиняє відносно неї її чоловік ОСОБА_3 , яке виражається у виражанні в її сторону нецензурною лайкою, постійних погрозах, та образах, що завдає їй моральних та фізичних страждань, зокрема душевного болю, постійного переживання за своє життя і здоров`я, приниження її честі та гідності.

Також заявнику було заподіяно фізичне насильство у формі нанесення удару в область потилиці, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю.

Зазначене підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства та терміновим заборонним приписом, з яких вбачається вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 .

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_3 є кривдником в розумінні пункту 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», який вчиняє домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_1 .

Заперечення ОСОБА_3 з приводу доводів заяви та посилання на те, що обставини викладені у ній не відповідають дійсності суд до уваги не бере, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 у справі №754/11171/19 вказав, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Крім того, як свідчить практика Верховного Суду, при вирішенні питання щодо застосування такого заходу як позбавлення права на користування житлом, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи,враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Оцінюючи пропорційність втручання у право користування нерухомим майном ОСОБА_3 , суд бере до уваги той факт, що насильство зі сторони ОСОБА_3 мало систематичний характер, яке тривало протягом тривалого періоду, могло спричинити настання тяжких або особливо тяжких наслідків, а тому такий захід є пропорційним легітимній меті втручання у право користування нерухомим майном.

Окрім цього, суд бере до уваги, ті факти, що ОСОБА_3 має фінансову можливість проживати в іншому місці.

Разом з тим, суд вважає, що на цьому етапі передчасно встановлювати заборону строком на чотири місяці. Для виправлення кривдника та усвідомлення ним своїх дій, на думку суду достатнім часом для видачі обмежувального припису є один місяць з дня винесення рішення суду.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що вчинив ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , а також наявність об`єктивних ризиків загрози психологічного тиску ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , у якої виникли побоювання за свою безпеку, емоційною невпевненістю, нездатністю захистити себе, суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 , шляхом видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_3 , визначивши заходи тимчасового покладення на нього обов`язків: заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) із ОСОБА_1 , , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що слід видати обмежувальний припис на строк один місяць.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 350-1 350-8, 352-355, 430 ЦПК України, ст. ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису.

Видати обмежувальний припис на строк один місяць, встановити заходи тимчасового обмеження прав та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) із ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

У задоволенні інших вимог заяви, відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису в частині судового збору, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Попередити ОСОБА_3 , що за умисне невиконання обмежувальних приписів передбачена кримінальна відповідальність заст. 390-1 КК України.

Копію рішення суду направити до Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік та до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, місце проживання АДРЕСА_1 .

Рішення суду складено та підписано 10 липня 2024 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко