ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6054/24 Справа № 2н-134/08 Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

учасники справи:

боржник ОСОБА_1 ,

стягувач Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», від імені якого діє Криворізька філія ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 2н-134/08 за заявою боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі № 2н-134/08 від 11.01.2007, виданого за заявою відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» від імені якого діє Криворізька філія ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення з ОСОБА_1 8 553,99 грн.,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року (суддя Ковтун Н.Г.), постановлена в приміщенні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У квітні2024 боржник ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою, в якій просив скасувати судовий наказ №2н-134/08, виданий судом 11.01.2007, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 8553,99 грн, а також судові витрати у сумі 57,77 грн. До цього часу ОСОБА_1 копії не отримував, а оскільки постановлення вказаного судового наказу проводилося без судового засідання, останньому жодним чином не було відомо про вказане судове провадження. Копію судового наказу ОСОБА_1 отримав лише 09.04.2024 в архіві суду, про що в матеріалах справи є відмітка про одержання судового наказу. Тому вважає наявні підстави для скасування судового наказу.

Просив суд поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу як такий, що пропущений з поважних причин та скасувати судовий наказ №2н-134/08 від 11.01.2007 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу відмовлено, заяву повернуто заявнику.

Відмовляючи в поновленні строку для подання заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що доводи заявника щодо поважності пропуску строку для подання заяви про скасування судового наказу є необґрунтованими з огляду на те, що з часу видачі судового наказу №2н-134/08 до моменту звернення із вказаною заявою до суду пройшло більше 17 років.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, те що боржник копію судового наказу отримав 09.04.2024 в архіві суду, про що в матеріалах справи є відмітка про одержання судового наказу. До цього часу ОСОБА_1 копії не отримував, а оскільки постановлення вказаного судового наказу проводилося без судового засідання, останньому жодним чином не було відомо про вказане судове провадження. Вважає, що строк подачі заяви про скасування судового наказу, повинен відраховуватись саме з дня вручення копії судового наказу.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

11 січня 2007 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ №2н-134/08, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 8553,99 грн, а також судові витрати у сумі 57,77 грн.

Заяву про скасування судового наказу № 2н-134/08 від 11 січня 2007 року подано заявником до суду 15 квітня 2024 року, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, заявник вказує на те, що такий строк пропущений із поважних причин, оскільки він не отримував примірник судового наказу від 11 січня 2007 року після його видачі судом та отримав його тільки 09 квітня 2024 року в архіві Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 3 статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 369, апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви та про відмову у поновленні процесуального строку, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи в поновленні строку для подання заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що доводи заявника щодо поважності пропуску строку для подання заяви про скасування судового наказу є необґрунтованими з огляду на те, що з часу видачі судового наказу № 2н-134/08 до моменту звернення із вказаною заявою до суду пройшло більше 17 років.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі не можливо з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частин 5 статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи, судовий наказ видано Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 11 січня 2007 року.

Заяву про скасування судового наказу ОСОБА_1 подав до Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 15 квітня 2024 року, тобто із пропуском строку, встановленого частиною першою статті 170 ЦПК України.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу вбачається, що він просив суд поновити йому строк на подачу заяви про скасування судового наказу Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2007 року, посилаючись на те, що копію судового наказу він отримав лише 09 квітня 2024 року.

Отже заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу містить клопотання про поновлення пропущеного строку із наведенням причин пропуску цього строку та їх поважності.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи «Рябих проти Росії», «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).

При цьому у кожному випадку прийняття національними судами рішення про поновлення строків на звернення до суду або на оскарження судового рішення, ЄСПЛ наголошує на необхідності перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні у підставах для поновлення строків (справ «Пономарьов проти України»), а також, чи є обмеження права особи на доступ до суду пропорційним (справа «Мельник проти України»).

Відповідно до частини другої статті 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Вимоги наведеної норми у взаємозв`язку з принципом юридичної визначеності вимагають від суду надати оцінку заявленому клопотанню про поновлення пропущеного строку та перевірити поважність зазначених підстав для його поновлення, проте суд першої інстанції, розглядаючи клопотання про поновлення пропущеного строку, достатнім чином не обґрунтував його, а лише послався на те, що на момент звернення до суду пройшло 17 років, не дослідив всі обставини справи, не перевірив всі доводи заявника та передчасно відмовив в задоволені клопотання про проявлення строку та повернути заяву особі, яка її подала.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказупостановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційний суд доходить висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами, передбаченими процесуальним законом.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді В.П. Зубакова

В.О.Остапенко