Справа № 461/4737/23 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/3526/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 14 серпня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

13.06.2023 АТ «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 105139,78 грн.

В обґрунтування позову покликалося на те, що 05.07.2021 між Банком та ОСОБА_1 було укладено Генеральний кредитний договір №ГКД - 813545.1, згідно якого сторони погодили, що банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах якої надавати йому кредити (транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі, в порядку, розмірі та строки, передбачені договором та діючими тарифами банку. 04.10.2021, в рамках кредитного договору було видано транш за номером №G02.10701.008772459 в розмірі 70000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитом, що підтверджується видатковим касовим/меморіальним ордером. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 18.05.2023 утворилась заборгованість в розмірі 105 139,78 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 18.05.2023. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, 03.04.2023 на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги, до ОСОБА_1 будуть застосовані заходи примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Просило позов задовольнити повністю.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Генеральним кредитним договором № ГКД 813545.1 від 05.07.2021 в сумі 80 809,13 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 2062,88 грн судового збору.

06.12.2023 рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з допущеною неповнотою та неправильністю з`ясування обставин, які мають значення для справи.

Зазначає, що місце проживання відповідача, як фізичної особи територіально не відноситься до Галицького районного суду м. Львова, а тому відсутні передбачені законом підстави для розгляду даної справи Галицьким районним судом м. Львова. Відтак, матеріали позовної заяви потрібно було суду направити за підсудністю до Маліновського районного суду Одеської області, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Крім того, позивач продовжував нараховувати проценти за кредитом після пред`явлення вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань та дострокового повернення боргу, незважаючи на те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред?явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

29.03.2024 АТ «Ідея Банк» подало відзив на апеляційну скаргу. Зазначило, що твердження відповідача щодо прийнятого рішення Галицького районного суду м. Львова з порушенням правил територіальної юрисдикції є безпідставними. При цьому, доводи скарги про те, що позивачем всупереч вимогам цивільного законодавства України та висновків Верховного Суду нараховувались проценти після пред`явлення вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань та дострокового повернення боргу не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, зокрема, вимогою від 03.04.2023, після якої будь-які нарахування за кредитом не проводились.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У пункті 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Стаття 28 ЦПК України встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Встановлено, що 05.07.2021 між Банком та ОСОБА_1 було укладено Генеральний кредитний договір №ГКД - 813545.1 згідно якого сторони погодили, що банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах якої надавати йому кредити (транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та строки, передбачені договором та діючими тарифами банку. 04.10.2021, в рамках кредитного договору, відповідачу було видано транш за номером №G02.10701.008772459 в розмірі 70000,00 грн.

Станом на 18.05.2023 заборгованість відповідача за кредитом становить 105 139,78 грн. Останній платіж на погашення кредиту позичальником було здійснено 04.02.2022.

Задовольняючи частково позов АТ «Ідея Банк», суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується копією меморіального ордеру. Однак, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі за кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості, наданої банком, загальна сума заборгованості за кредитом становить 105 139,78 грн та складається із наступного: основний борг 57 823,53 грн, прострочений борг 8 090,07 грн, прострочені проценти 9 613,42 грн, строкові проценти 5 282,11 грн. Разом з тим, в розмір заборгованості, заявленої у позові, позивачем було включено нараховану плату за обслуговування кредиту 8 750,00 грн, прострочену плату за обслуговування кредиту в розмірі 15 580,65 грн.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 03.04.2023 року на адресу відповідача Банком було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_1 будуть здійснені заходи примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з позичальника плати за обслуговування кредиту, районний суд виходив з того, що згідно укладеного між сторонами договору кредиту ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості за плату умовами договору не передбачено; пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є нікчемними, а відтак, частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме: нарахована плата за обслуговування кредиту в розмірі 8 750,00 грн, прострочена плата за обслуговування кредиту в розмірі 15 580,65 грн.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такі відповідають матеріалам справи та зібраним у справі доказам.

Суд вірно виходив з того, що плата за обслуговування кредиту є нікчемною умовою договору та не підлягає стягненню з позичальника як заборгованість за кредитом.

Доводи скарги, щодо розгляду справи з порушенням правил підсудності є безпідставними, оскільки п. 2.4. Генерального кредитного договору № №ГКД - 813545.1 сторони визначили, що цей договір виконується за місцем знаходження Банку: АДРЕСА_1 .

Тому, оскільки позов позивачем пред`явлений за правилами альтернативної підсудності (за місцем виконання договору), що є правом позивача, Галицький районний суду міста Львова підставно відкрив провадження у даній справі.

З наведених мотивів, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 14 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 липня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра