ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5145/24 Справа № 225/340/24 Суддя у 1-й інстанції - Челюбєєв Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Тимченко О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, Орган опіки та піклування Ромоданівської сільської ради Полтавської області, про відібрання малолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ,

на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 11 березня 2024 року,

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Карнаухов А.О., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, Орган опіки та піклування Ромоданівської сільської ради Полтавської області, про відібрання малолітньої дитини.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11 березня 2024 року провадження у цивільній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 255/2468/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Торецьк, Орган опіки та піклування Ромоданівської сільської ради Полтавської області, про визначення місця проживання дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 11 березня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі, не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість оцінити та встановити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Посилається, що сама по собі взаємопов`язаність справ не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 225/2468/21 Дніпровським апеляційним судом, суд першої інстанції має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи № 225/340/24.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Карнаухов А.О., посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі віднесена до пункту 14 частини 1 статті 353 ЦПК України.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, виходячи з того, що дана справа взаємопов`язана зі справою №225/2468/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Торецьк, Орган опіки та піклування Ромоданівської сільської ради Полтавської області про визначення місця проживання дитини і рішення у справі може вплинути результати даної справи, дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 225/2468/21, яка перебуває в провадженні Дніпровського апеляційного суду.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, зокрема, пунктом 6 частини першої вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження в даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, Орган опіки та піклування Ромоданівської сільської ради Полтавської області, про відібрання малолітньої дитини зупинено до вирішення цивільної справи № 225/2468/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Торецьк, Орган опіки та піклування Ромоданівської сільської ради Полтавської області про визначення місця проживання дитини.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Зупиняючи провадження у справі, суд не зазначив, які конкретно обставини (факти), неможливо встановити та оцінити під час розгляду вказаної справи за позовом ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини, що об`єктивно унеможливлює розгляд даної справи до вирішення по суті цивільної справи № 225/2468/21.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої, а також неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки, незалежно від результату розгляду справи про визначення місця проживання дитини, суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи про відібрання дитини.

Посилання позивача ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу на те, що правовідносини, які виникли у справі № 225/2468/21, є першочерговими, тоді як правовідносини у даній справі є похідними від них, не свідчать про об`єктивну неможливість розгляду справи.

Крім того, розумність строків розгляду справи згідно ст. 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі.

Відповідно п. 6 ч. 1ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 11 березня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 16 липня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста