Справа № 305/2054/24
Провадження по справі 2-о/305/47/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 року. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Тулик І.І., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Рахівського районного суду Закарпатської області в порядку окремого провадження із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Ознайомившись із матеріалами заяви, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 293 ЦПК України, на підставі якої подано цю заяву, визначено, що у порядку окремого провадження, зокрема, розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У ч. 1 ст. 109 СК України визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачено: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя.

Крім того, згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб припиняється шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану. Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що право на подання заяви про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження надано подружжю, яке має дітей, за їх спільною заявою, а також будь-кому із подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі.

В той же час, із заявою до суду про розірвання шлюбу звернулася ОСОБА_1 одноособово, тоді, як в окремому провадженні може бути розглянута спільна заява подружжя, яке має дітей, та якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу.

Один з подружжя має право звернутись із заявою про розірвання шлюбу в окремому провадженні тільки, якщо інший з подружжя засуджений до позбавлення волі.

В свою чергу, із поданої заяви не вбачається, що заявник ОСОБА_1 та/або її чоловік ОСОБА_2 є особами, засудженими до позбавлення волі.

При цьому в матеріалах заяви відсутні відомості про обізнаність чоловіка заявниці про намір останньої розірвати шлюб, що свідчить про відсутність існування взаємної згоди подружжя щодо розірвання шлюбу, як однієї з обов`язкових підстав які надають право на подання заяви про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження.

За таких обставин справа про розірвання шлюбу між вказаними вище особами повинна розглядатись в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право. який вирішується в позовному провадженні, де позовна заява повинна відповідати вимогам ст. 175 та 177 ЦПК України.

З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги, що заява про розірвання шлюбу подана тільки заявником ОСОБА_1 за відсутності згоди другого з подружжя, а також з порушенням вимог ст. 175 та ст. 177 ЦПК України, слід прийти до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 260, 293, 294, 315, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - відмовити.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 право звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Судовий збір, сплачений при подачі заяви залишити за заявником.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: І.І.Тулик