Справа № 611/688/21
Провадження №6/611/15/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повна)

20 травня 2024 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Коптєва Ю.А.,

секретаря - Сторчай С.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

09 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа №611/688/21, виданого 10.01.2022 року Барвінківський районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2019 року в розмірі 38848 гривень 20 копійок та понесених судових витрат у розмірі 1 984 гривні 59 копійок, а всього - 40 832 гривні 79 копійок - таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначила, що на виконання рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року по справі №611/688/21 було видано виконавчий лист №611/688/21 від 10.01.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2019 року в розмірі 38 848 гривень 20 копійок та понесених судових витрат у розмірі 1 984 гривні 59 копійок, а всього - 40 832 гривні 79 копійок.

Виконавчий лист №611/688/21 від 10.01.2022 року Барвінківського районного суду Харківської області було прийнято до виконання державним виконавцем Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дунь Юлією Юріївною та видано постанову про відкриття виконавчого провадження 21 грудня 2021 року ухвалою Господарського суду Харківської області по справі №922/4558/21 було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Цією ж ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому шш Кодексом».

Відповідно до ч. 6 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.» Оголошення № 67941 про відкриття провадження у спразі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 було опубліковано на офіційному сайті Верховного Суду 22.12.2021 року. Надано строк для подання заяв конкурсних і кредиторів з вимогами до боржника протягом ЗО днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі неплатоспроможності боржника.

У зв`язку з хакерською атакою на сайт Верховного Суду, для забезпечення рівних умов учасникам процесу, було повторно опубліковано оголошення №68114 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 від 04.02.2022 року. Надано строк для подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника протягом ЗО днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі неплатоспроможності боржника. Таким чином, останнім днем для подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника у справі №922/4558/21 було - 06.03.2022 року, але так як останнім днем строку був вихідний день, то днем закінчення строку є перший за ним робочий день, а саме - 07.03.2022 року.

Відповідно до абз. 11 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника».

Відповідно до ч.1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абз.2 ч. б ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Отже, до 07.03.2022 року Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» було зобов`язано заявити свої кредиторські вимоги у межах справи про банкрутство №922/4558/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Однак, кредиторські вимоги Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» на підставі виконавчого листа Барвінківського районного суду Харківської області №611/688/21 від 10.01.2022 року не були заявлені у встановлений законом строк до Господарського суду Харківської області у межах справи № 922/4558/21.

Ухвалою Господарського суду Харківської області по справі №922/4558/21 від 14 грудня 2022 року було затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 . Ухвалою Господарського суду Харківської області по справі №922/4558/21 від 21 грудня 2023 року було продовжено строк виконання плану реструктуризації.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі: 5) відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів».

Відповідно до ч.4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства «У випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.» У зв`язку з виконанням плану реструктуризації, ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.04.2024 року по справі №922/4558/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 було затверджено звіт боржника у справі №922/4558/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 про виконання плану реструктуризації боргів. Звільнено боржника - ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від боргів, окрім боргів за вимогами передбачених ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства. Провадження у справі - закрито. Ухвала Господарського суду Харківської області від 16.04.2024 року по справі № 922/4558/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 набрала законної сили 16.04. 2024 року.

Таким чином, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк, вважаються погашеними, у тому числі Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» на підставі виконавчого листа Барвінківського районного суду Харківської області №611/688/21 від 10.01.2022 року.

Тому, згідно ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства виконавчий лист Барвінківського районного суду Харківської області №611/688/21 від 10.01.2022 року є таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні st або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню».

Відповідно до ч,2 ст.432 ЦПК України «Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин».

Отже, ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.04.2024 року по справі №922/4558/21 кредиторські вимоги Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 - визнані погашеними, а відповідно - виконавчий лист №611/688/21 від 10.01.2022 року Барвінківського районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2019 року в розмірі 38 848 гривень 20 копійок та понесених судових витрат у розмірі 1 984 гривні 59 копійок, а всього - 40 832 гривні 79 копійок - є таким, що не підлягає виконанню.

Листом №30183 Ізюмського відділу державної служби в Ізюмському районі Харківської області від 30.04.2024 року повідомлено, що згідно ухвали Господарського суду Харківської області від 16.04.2024 року по справі №922/4558/21 суд звільняє боржника - ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів за вимогами, передбачених ч. 2 ст. 134 КУЗПБ, але не зазначає про скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Тому державний виконавець Ізюмського відділу державної служби в Ізюмському районі Харківської області позбавлений можливості виконати вимоги ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на викладене, представник заявника просила визнати виконавчий лист №611/688/21 від 10.01.2022 року Барвінківського районного суду Харківської області таким, що не підлягає виконанню. 16 травня 2024 року представником Акціонерного товариства «Ощадбанк» надано заперечення на заяву.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч. Зет. 432 ЦПК України, неявка стягувана і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконання рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року по справі №611/688/21 було видано виконавчий лист №611/688/21 від 10.01.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2019 року в розмірі 38 848 гривень 20 копійок та понесених судових витрат у розмірі 1 984 гривні 59 копійок, а всього - 40 832 гривні 79 копійок.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.04.2024 року по справі №922/4558/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 було затверджено звіт боржника у справі №922/4558/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 про виконання плану реструктуризації боргів. Звільнено боржника - ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів за вимогами передбачених ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства. Провадження у справі - закрито. Ухвала Господарського суду Харківської області від 16.04.2024 року по справі № 922/4558/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 набрала законної сили 16.04. 2024 року.

Так, статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших ричин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили(крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувана на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом ч. 2 ст. 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що ні підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судової рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою щ визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним буї добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або йо обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі "Бурдов проти Росії" від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду" .

У справі "Soering vsUK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Верховний Суд України у постанові від 22 березня 2017 року у справі № 755/6665/15-ц зазначив, що ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною в завершенні судового провадження, оскільки така ухвала унеможливлює виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора, тому перешкоджає подальшому розгляду та провадженню у справі.

Разом з тим. за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

Посилання заявника на те. що він є неплатоспроможним та звільнений від сплати боргів, шо підтверджується ухвалою господарського суду, суд відхиляє, оскільки дана обставина не віднесена законом до підстав для визнання виконавчого листа таким, шо підлягає виконанню.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, суд дійшов висновку про сутність підстав для визнання виконавчого листа №611/688/21, виданого 10 січня 2022 року Барвінківським районним судом Харківської області таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 247, 258-261, 268, 353, 432 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути може оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має паво на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - що апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного судового рішення 24 травня 2024 року.

Суддя Ю.А. Коптєв