Справа № 369/1116/24
Провадження № 2/369/3861/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08.07.2024 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. при секретарі судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/1116/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини у розмірі 109 192,58 гривень.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки по аліментам, позивач посилається на наступне.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року у справі № 760/15775/19 шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із позивачем та перебуває повністю на її утриманні.

Позивач зазначає, що відповідач тривалий час будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_4 не надавав.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року у справі 760/14814/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Внаслідок невиконання відповідачем рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина за період з 01.07.2020 року по 01.12.2023 року в розмірі 109 192,58 гривень.

Розмір заборгованості підтверджується копією довідки-розрахунку заборгованості по аліментам по ВП № 67334242 за № 68 від 03.01.2024р.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався.

На підставі вище наведеного, позивач просила суд, стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання спільної сторін доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 109 192,58 гривень по виконавчому провадженню № 67334242.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.02.2024 року було відкрито провадження у справі.

Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17.06.2024 року до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, згідно яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, в тому числі з підставі пропуску позовної давності.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідач у судове засідання 08.07.2024 року не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року у справі 760/14814/20 вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Внаслідок невиконання відповідачем рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки за період з 01.07.2020 року по 01.12.2023 року в розмірі 109 192,58 гривень. Розмір заборгованості підтверджується копією довідки-розрахунку заборгованості по аліментам по ВП № 67334242 за № 68 від 03.01.2024р.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу заборгованості у відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач бажає стягнути з відповідача відповідну суму неустойки (пені).

Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач надала належні, допустимі та достатні докази того, що станом на момент пред`явлення позову відповідач без поважних причин, систематично не сплачував аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим за ним утворився значний розмір заборгованості. При цьому, позивач у позовній заяві просить суд стягнути неустойку (пеню) у зв`язку із несплатою аліментів за період з 01.06.2022 року по 30.11.2022 року, а тому суд на підставі принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України) розглядатиме відповідні позовні вимоги саме за цей період.

Перевіряючи правильність розрахунків позивача та обраховуючи розмір неустойки за несплату аліментів, суд враховує наступне.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1*1%*Q1) + (A2*1%*Q2) + (An*1%*Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц.

Обраховуючи розмір неустойки у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів за наведеною вище формулою, суд, з використанням відомостей, викладених у розрахунку заборгованості по аліментам з липня 2020 року по грудень 2023 року.

Пеня за невчасну сплату аліментів за:

Липень 2020 року 4263,25 грн. х 1 % х 851 день = 36050,49 грн.

Серпень 2020 року - 4198,75 грн. х 1 % х 974 дня = 40895,83 грн.

Вересень 2020 року 4313,25 грн. х 1 % х 943 = 40673,95 грн.

Жовтень 2020 року 4373,50 грн. х 1 % х 913 = 39930,06 грн.

Листопад 2020 року 4395,50 грн. х 1 % х 882 = 38768,31 грн.

Грудень 2020 року 5453,00 грн. х 1 % х 852 = 46459,56 грн.

Січень 2021 року 960,50 грн. х 1 % х 851 = 8173,86 грн.

Лютий 2021 року 960,50 грн. х 1 % х 820 = 7876,10 грн.

Березень 2021 року 960,50 грн. х 1 % х 792 = 7607,16 грн.

Квітень 2021 року 1463,05 грн. х 1 % х 761 = 11133,81 грн.

Травень 2021 року - 1463,05 грн. х 1 % х 731 = 10694,90 грн.

Червень 2021 року 1463,05 грн. х 1 % х 700 = 10241,35 грн.

Липень 2021 року 1006,50 грн. х 1 % х 670 = 6743,55 грн.

Серпень 2021 року 1006,50 грн. х 1 % х 639 = 6431,54 грн.

Вересень 2021 року 1006,50 грн. х 1 % х 608 = 6119,52 грн.

Жовтень 2021 року 5120,25 грн. х 1 % х 578 = 29599,05 грн.

Листопад 2021 року 5286,00 грн. х 1 % х 547 = 28914,42 грн.

Грудень 2021 року 6689,75 грн. х 1 % х 517 = 34586,01 грн.

Січень 2022 року 5336,75 грн. х 1 % х 517 = 27591,00 грн.

Лютий 2022 року 5336,75 грн. х 1 % х 486 = 25936,61 грн.

Березень 2022 року 5336,75 грн. х 1 % х 458 = 24442,32 грн.

Квітень 2022 року 5336,75 грн. х 1 % х 427 = 22787,92 грн.

Травень 2022 року - 5336,75 грн. х 1 % х 397 = 21186,90 грн.

Червень 2022 року 9512,70 грн. х 1 % х 396 = 37670,29 грн.

Липень 2022 року 9512,70 грн. х 1 % х 366 = 34816,48 грн.

Серпень 2022 року 1964,38 грн. х 1 % х 335 = 6580,67 грн.

Вересень 2022 року 3600,35 грн. х 1 % х 304 = 10945,06 грн.

Жовтень 2022 року 3598,67 грн. х 1 % х 274 = 9860,36 грн.

Листопад 2022 року 28243,28 грн. х 1 % х 243 = 68631,17 грн.

Грудень 2022 року 14909,45 грн. х 1 % х 244 = 36379,06 грн.

Січень 2023 року 10769,20 грн. х 1 % х 213 = 22938,40 грн.

Лютий 2023 року 5853,88 грн. х 1 % х 213 = 12468,78 грн.

Березень 2023 року 11500,71 грн. х 1 % х 185 = 21278,31 грн.

Квітень 2023 року 13770,21 грн. х 1 % х 184 = 25337,19 грн.

Травень 2023 року - 29694,38 грн. х 1 % х 215 = 63842,92 грн.

Червень 2023 року 0

Липень 2023 року 0

Серпень 2023 року 0

Вересень 2023 року - 0

Жовтень 2023 року 0

Листопад 2023 року 0

Грудень 2023 року 0

Таким чином, загальна сума пені за прострочення сплати аліментів становить: 883 592,89 грн.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21 при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Таким чином, стороною Позивача правомірно розраховано неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів.

В той же час, ч. 1 ст. 196 СК України передбачено, що одержувач аліментів має право на стягнення пені у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 109 192,58 гривень пені, яка складає не більше 100 відсотків заборгованості.

З урахуванням вищенаведеного, суд погоджується з сумою розрахунку пені, наданим позивачкою до матеріалів позову, доказів на його спростування відповідачем не надано.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 16.03.2020 року у справі № 316/639/18, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника».

Таким чином, саме на платника аліментів покладається обов`язок довести, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банківськими установами, наявністю форс-мажорних обставин тощо. В інших випадках, застосовується презумпція вини платника аліментів у виникненні заборгованості по сплаті аліментів та пеня стягується за весь період прострочення.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про затримку з виплатою заробітної плати у зв`язку з поширенням у 2020-2022 роках респіраторної хвороби COVID-19 оскільки відповідачем будь-яких доказів затримки заробітної плати до суду не надано.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача, що перебування на утриманні в зареєстрованому шлюбі ще однієї дитини, оголошення в Україні воєнного стану чи перебування на військовій службі відповідача є поважною причиною виникнення заборгованості по сплаті аліментів не з вини відповідача, адже зазначені підстави не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Стосовно прохання відповідача про застосування відповідно ст. 196 СК України строку позовної давності, то суд не приймає його до уваги, оскільки відповідно ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Несплата або несвоєчасна сплата аліментів має наслідком відповідальність платника аліментів у вигляді неустойки (пені), адже у такому випадку інший з батьків, з ким проживають діти, несе левову частку витрат по утриманню дітей та забезпеченню їх життєвих потреб.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини виникла з вини відповідача, оскільки доказів зворотнього відповідачем не подано, а тому є всі підстави для стягнення з нього на користь позивача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України, ст. ст. 12, 19, 76, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання спільної сторін доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 109 192 (сто дев`ять тисяч сто дев`яносто дві гривні) 58 коп. по виконавчому провадженню № 67334242.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 16.07.2024 року.

Суддя А.В. Янченко