ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 липня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/1133/20

Головуючий у першій інстанції Фетісова Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/952/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Скрипки А.А.,

заявник: ОСОБА_1 ,

стягувач: Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, -

У С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П., в якому просив:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. у виконавчому провадженні №70207875 щодо примусового списання 19 лютого 2024 року з його карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффазен Банк Аваль», коштів в сумі 2 165,90 грн, яка є заробітною платою;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. утриматися від примусового списання заробітної плати з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Райффазен Банк Аваль».

Скаргу мотивовано тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Палігіна О.П. перебуває виконавче провадження № 70207875 з примусового виконання виконавчого листа № 733/1133/20, виданого 19 серпня 2021 року Ічнянським районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» боргу за кредитним договором у сумі 37 715,71 грн. 17 червня 2023 року постановою приватного виконавця звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 , яка виконується за місцем роботи заявника, та із його заробітної плати здійснюється відрахування у розмірі 20% доходів щомісячно. Скаржник указує на те, 21 серпня 2023 року постановою приватного виконавця знову накладено арешт на грошові кошти та 19 лютого 2024 року з його карткового рахунку, відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль», примусово списано кошти за ВП № 70207875 в сумі 2 165,90 грн. На думку скаржника, такі дії приватного виконавця є неправомірними, оскільки із його заробітної плати здійснюється відрахування у більшому розмірі, ніж 20% доходу щомісячно.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати повністю та постановити ухвалу, якою задовольнити скаргу про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. щодо примусового списання з банківського рахунку заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районний суд, розглядаючи його скаргу, не врахував те, що за місцем роботи ОСОБА_1 здійснюється відрахування із заробітної плати у розмірі 20% його доходу щомісячно. Оскільки арешт на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффазен Банк Аваль», не накладався, то дії приватного виконавця по стягненню коштів в сумі 2 165,90 грн є неправомірними. З огляду на те, що арешт на картковий рахунок, призначений для виплати заробітної плати, не накладався, приватний виконавець безпідставно списав з нього спірні кошти.

Скаржник просить урахувати, що ухвалою Ічнянського районного суду від 02 березня 2023 року частково задоволено його скаргу і визнано неправомірним рішення приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. у ВП № 70207875 від 02 листопада 2022 року, зобов`язано приватного виконавця скасувати арешт у ВП № 70207875 від 02 листопада 2022 року, накладений на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в НОМЕР_2 , що відкритий в АТ «Райфайзен Банк Аваль» 17 травня 2017 року для клієнтів, які отримають заробітну плату на картковий рахунок. Вважає, що через протиправні дії приватного виконавця відрахування заробітної плати з рахунку відбувається у розмірі, більшому, ніж 20%.

У поданому відзиві представник приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_2 адвокат Коверзнев Д.В., вважаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою, просить у її задоволенні відмовити повністю, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції пропорційно відхиленим вимогам.

Доводи відзиву зводяться до того, що 19 лютого 2024 року дійсно відбулося списання коштів з рахунку ОСОБА_1 , яке не є повторним стягненням із заробітної плати, оскільки випискою із банку підтверджено, що крім заробітної плати, на рахунок ОСОБА_1 , надходили й інші кошти.

Представник зазначає, що 15 лютого 2024 року на рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти як «поповнення рахунку за допомогою платіжної картки», що не є тотожним поняттю «зарахування заробітної плати», тому ці кошти є приватною власністю боржника, що обумовлює можливість звернути на них стягнення поза процедурою, яка передбачена ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження».

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 не обґрунтовано приналежність коштів, які надійшли 15 лютого 2024 року, як заробітної плати.

У судове засідання, призначене до розгляду на 11:00 16 липня 2024 року учасники справи чи їх представники, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися. 08 липня 2024 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності. 15 липня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_2 адвоката Коверзнева Д.В. про розгляд справи без участі суб`єкта оскарження. АТ «Універсал Банк» належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання (т. 2 а.с. 3).

За змістом ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду. Отже, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що арешт на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффазен Банк Аваль», не накладався. На цей рахунок заявника 15 лютого 2024 року надійшли кошти інші, ніж заробітна плата, які не підпадають під регулювання ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження», отже їх списання 19 лютого 2024 року не порушує прав чи інтересів заявника.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, з наступних підстав.

У справі встановлено, що заочним рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2021 року у справі № 733/1133/20 позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 03 вересня 2018 року у сумі 37 715,71 грн, а також 1 618,54 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено (т. 1 а.с. 79-81).

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. перебуває виконавче провадження № 70207875 з примусового виконання виконавчого листа № 733/1133/20, виданого 19 серпня 2021 року Ічнянським районним судом Чернігівської області, про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за договором про надання банківських послуг від 03 вересня 2018 року у сумі 37 715,71 грн, а також 1 618,54 грн судового збору.

02 листопада 2022 року приватним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 98).

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2023 року визнано неправомірним рішення приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. у ВП № 70207875 від 02 листопада 2022 року. Зобов`язано приватного виконавця Палігіна О.П. скасувати арешт у ВП ; 70207875 від 02 листопада 2022 року, накладений на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в НОМЕР_2 , що відкритий в АТ «Райфайзен Банк Аваль» 17 травня 2017 року, для клієнтів, які отримають заробітну плату на картковий рахунок. В іншій частині скаргу залишено без задоволення (т. 1 а.с. 134-136).

03 березня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з UA 1627295, що належить боржнику ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 156-157).

21 серпня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 31 336,43 грн (т. 1 а.с. 152-153).

Як свідчить виписка про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 , 15 лютого 2024 року надійшли кошти з призначенням «поповнення рахунку за допомогою платіжної картки» у сумі 4 000 грн (т. 1 а.с. 199).

19 лютого 2024 року з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффазен Банк Аваль», примусово списано кошти за ВП № 70207875 у сумі 2 165,90 грн (т. 1 а.с. 158, 159).

Звернувшись у березні 2024 року із скаргою на дії приватного виконавця, ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. у ВП №70207875 щодо примусового списання 19 лютого 2024 року з його карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффазен Банк Аваль», коштів в сумі 2 165,90 грн, яка є заробітною платою, та зобов`язати приватного виконавця утриматися від примусового списання заробітної плати з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффазен Банк Аваль».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

У статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особіпідприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зазначене правило визначає ті кошти, що складають заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами (ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Звернувшись зі скаргою на дії приватного виконавця, ОСОБА_1 посилався на те, що 19 лютого 2024 року з його карткового рахунку, відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль», неправомірно примусово списано кошти за ВП № 70207875 в сумі 2 165,90 грн, які є заробітною платою.

Проте, матеріалами справи підтверджено, що постанова про арешт коштів від 21 серпня 2023 року до АТ «Райффайзен Банк Аваль» не направлялась і до банку не надходила, кошти на рахунку ОСОБА_1 під арештом не перебували.

15 лютого 2024 року на картковий рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти з призначенням «поповнення рахунку за допомогою платіжної картки» у сумі 4 000 грн, які не належать до заробітної плати (т. 1 а.с. 199). Апеляційний суд погоджується з доводами суб`єкта оскарження про те, що ОСОБА_1 , стверджуючи про неправомірність відрахувань із заробітної плати, належних доказів на підтвердження того, що 4 000 грн надійшли на його рахунок, як оплата праці, не надав.

19 лютого 2024 року з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффазен Банк Аваль», примусово списано кошти за ВП № 70207875 у сумі 2 165,90 грн (т. 1 а.с. 158, 159).

Установивши, що 15 лютого 2024 року на картковий рахунок ОСОБА_1 надійшли інші кошти, ніж заробітна плата, які не підпадають під регулювання ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження», тобто їх списання 19 лютого 2024 року не порушує прав скаржника, суд першої інстанції зробив вірний висновок про недоведеність та необґрунтованість вимог скарги на дії приватного виконавця.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що оскільки арешт на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффазен Банк Аваль», не накладався, то дії приватного виконавця по списанню коштів в сумі 2 165,90 грн є неправомірними. Заявником не пояснено правову природу отриманих 15 лютого 2024 року грошових коштів у сумі 4 000 грн, а їх призначення у виписці банку визначено як «поповнення рахунку за допомогою платіжної картки». Згідно із ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Наразі постанова про арешт коштів боржника є чинною. Оскільки отримані 15 лютого 2024 року грошові кошти є приватною власністю боржника, приватний виконавець мав право звернути на них стягнення 19 лютого 2024 року поза порядком, передбаченим ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник хибно вважає, що всі кошти, які надходять на його зарплатний рахунок, є заробітною платою. Як правильно встановлено судом першої інстанції у цій справі, кошти на зарплатний рахунок скаржника надійшли з іншим призначенням, ніж «зарахування заробітної плати».

Посилання ОСОБА_1 на наявність ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2023 року, за якою визнано неправомірним рішення приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. у ВП № 70207875 від 02 листопада 2022 року, зобов`язано приватного виконавця Палігіна О.П. скасувати арешт у ВП № 70207875 від 02 листопада 2022 року, накладений на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в НОМЕР_2 , що відкритий в АТ «Райфайзен Банк Аваль» 17 травня 2017 року для клієнтів, які отримують заробітну плату на картковий рахунок, не мають правового значення для вирішення спору, оскільки указане судове рішення виконане, а висновок суду зроблено за результатами розгляду скарги від 23 лютого 2023 року.

Оскільки у справі встановлено, що 4 000 грн, з яких приватним виконавцем проведено стягнення коштів у сумі 2 165,9 грн, не являються заробітною платою, колегією суддів відхиляються доводи ОСОБА_1 про те, що внаслідок неправомірних дій приватного виконавця відрахування із заробітної плати скаржника становлять більше, ніж 20 %.

Беручи до уваги наведені обставини, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Вирішуючи заявлене у відзиві на апеляційну скаргу клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_2 адвоката Коверзнева Д.В. про відшкодування витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Представництво інтересів приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. у суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Коверзнев Д.В. на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії СВ № 1042627 від 27 лютого 2023 року, виданого Адвокатським бюро «Коверзнев і Партнери» (т. 1 а.с. 129), договору про надання правової допомоги № б/н від 04 січня 2022 року (т. 1 а.с. 124-125).

04 січня 2022 року між приватним виконавцем Палігіним О.П. (далі замовник) та Адвокатським бюро «Коверзнев і Партнери» в особі керуючого партнера Кверзнева Д.В. (далі виконавець) укладено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги, за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах визначених цим договором за плату надавати правову допомогу, професійну правничу допомогу, юридичні послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплати фактично надану правову допомогу (п. 1.1 договору).

Пунктом 2.1 указаного договору передбачено, що виконавець надає правову допомогу власними силами або із залученням третіх сторін.

Згідно із додатковою угодою (т. 1 а.с. 126), укладеною сторонами 25 лютого 2023 року, виконавець бере на себе зобов`язання надати замовнику правову допомогу у справі № 733/1133/20, у тому числі, в Чернігівському апеляційному суді (п.1 угоди). Сторони погодили розмір (ставку) гонорару в сумі 800 грн за одну годину позасудової роботи адвоката виконавця, а також роботи в суді першої та апеляційної інстанції (п. 2.1 угоди).

Актом приймання-передачі наданих послуг від 19 червня 2024 року визначено, що виконавець надав, а замовник отримав таку правову допомогу: 1. ознайомлення з матеріалами справи № 733/1133/20 протягом 25 хв. вартістю 333,33 грн; 2. складання відзиву на апеляційну скаргу, підготовка доказів та розсилка сторонам протягом 45 хв 600 грн; 3. судове представництво протягом 20 хв. 266,67 грн (т. 1 а.с. 246).

Платіжною інструкцією від 19 червня 2024 року № 12494 підтверджено, що приватним виконавцем Палігіним О.О. сплачено АБ «Коверзнев і Партнери» 1 200 грн за надання правової допомоги (т. 1 а.с. 246 зворот).

Проаналізувавши у повній мірі вищенаведені процесуальні норми та вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги суб`єкта оскарження про відшкодування витрат на правову допомогу.

Витрати за матеріалами справи № 733/1133/20 протягом 25 хв вартістю 333,33 грн, складання відзиву на апеляційну скаргу, підготовка доказів та розсилка сторонам протягом 45 хв вартістю 600 грн є доведеними, а отже, підлягають відшкодуванню повністю.

Витрати за судове представництво протягом 20 хв вартістю 266,67 грн не підлягають відшкодуванню, оскільки у судове засідання, призначене до розгляду на 11:00 16 липня 2024 року, адвокат Коверзнев Д.В. не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі суб`єкта оскарження, справу розглянуто за відсутності сторін.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. належить стягнути 933,33 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича (м. Чернігів, проспект Перемоги, буд. 139, офіс 213, РНОКПП НОМЕР_4 ) 933,33 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 липня 2024 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

А.А. Скрипка