Справа №519/510/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16.07.2024 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.,

присяжних Юрченко І.В., Баранюка А.Б.

за участю: представника заявника ОСОБА_1 , заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, за участю заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в/ч НОМЕР_1 ,

У С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою та просив визнати безвісно відсутнім його брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заяву мотивує тим, що відповідно до даних військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 проходив військову службу в в/ч НОМЕР_1 з 23.11.2022. 24.01.2023 дружина ОСОБА_5 - громадянка ОСОБА_3 отримала Сповіщення сім`ї № НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що її чоловік - солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при захисті Батьківщини, виявив стійкість та мужність під час виконання бойового завдання та ІНФОРМАЦІЯ_4 в н.п. Білогорівка Луганської області зник безвісно. Заявник вказує, що вимушений звернутися до суду із заявою про визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безвісно відсутнім для отримання права на отримання відстрочки від служби, оскільки сам перебуває на військовій службі.

Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги заяви в повному обсязі. Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала з приводу заявлених вимог.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , представники ІНФОРМАЦІЯ_3 та в/ч НОМЕР_1 у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи, причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.13, 26).

Актом проведення спеціального розслідування за фактом безвісті зникнення 21.01.2023 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , затвердженого командиром в/ч НОМЕР_1 від 28.02.2023, встановлено, зокрема, що солдат ОСОБА_5 21.01.2023 перебуваючи поблизу вул.Шкільна населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області та перехрестя доріг виконував бойове завдання. О 13.10 год. почався артилерійський обстріл позицій і о 13.20 год. зв`язок з солдатом ОСОБА_5 був втрачений. Після артилерійського обстрілу ніхто не бачив на позиціях солдата ОСОБА_5 . Таким чином солдат ОСОБА_5 , виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності, здійснення відсічі та стримування збройної агресії зник безвісти. По теперішній час відомості про місце його перебування відсутні. Обставин та фактів, які б свідчили про ухилення від військової служби, добровільна здача в полон, дезертирство солдата ОСОБА_5 не встановлено (а.с.101-107).

24.01.2023 дружина солдата ОСОБА_5 - ОСОБА_3 отримала Сповіщення сім`ї № НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що її чоловік - солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при захисті Батьківщини, виявив стійкість та мужність під час виконання бойового завдання та 21.01.2023 в н.п. Білогорівка Луганської області зник безвісно (а.с.25).

01.02.2023 ОСОБА_3 звернулася до чергової частини ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області із заявою, щодо встановлення місця знаходження її чоловіка - ОСОБА_5 , військовослужбовця ЗСУ (в/ч НОМЕР_1 ), який 21.01.2023 в н.п. Білогорівка Луганської області, під час бойового завдання безвісно зник. За фактом зникнення ОСОБА_5 було розпочато кримінальне провадження та внесено до ЄРДР за №0000063 (а.с.12).

Відомості про зникнення ОСОБА_5 безвісти за особливих обставин було внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, про що свідчить Витяг №3 від 05.03.2024 (а.с.8-9).

Крім того, до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими не надходила інформація від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або державних органів російської федерації про перебування ОСОБА_5 у полоні держави-агресора (лист №222/кш/3999 від 07.03.2024).

Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно положень ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Визнання особи безвісно відсутньою - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Згідно положень статті 4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти" особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що "безвісна відсутність" - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою.

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла).

Досліджені судом письмові докази підтверджують той факт, що 21.01.2023, поблизу населеного пункту Білогорівка Луганської області під час ведення бойових дій з військовими формуваннями російської федерації, ОСОБА_5 зник безвісті.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки в ході проведення службового розслідування, не вдалося встановити місце перебування солдата ОСОБА_5 з 21 січня 2023 року, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.43 ЦК України, ст.12-13, 86-89, 263-265, 268, 293-294, 305-308, 315, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, за участю заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в/ч НОМЕР_1 .

Визнати безвісно відсутнім громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Южне Суворовського району м. Одеси, останнє відоме місце перебування - поблизу населеного пункту Білогорівка Луганської області під час ведення бойових дій, з 21.01.2023.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Заінтересована особа ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , дані паспорту та РНОКПП суду не відомі.

Заінтересована особа в/ч НОМЕР_1 , місце знаходження: Донецька область, м.Костянтинівка, .

Суддя З.І. Барановська

Присяжний І.В. Юрченко

Присяжний А.Б. Баранюк