17.07.2024 Єдиний унікальний номер 205/9252/24
Номер провадження № 2-н/205/395/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

17 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Дорошенко Г.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на свою користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Загальні правила підсудності врегульовані ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Заявник, звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, зазначає місце реєстрації боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України суд звернувся з запитом до Єдиного державного демографічного реєстру з метою встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 692990 від 16.07.2024 року, відсутня інформація щодо зареєстрованої адреси боржника.

Згідно з ч.1ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до відомостей зазначених у заяві ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04.07.2024, виданого Чернеччинською сільською радою Дніпропетровської області.

Заявником ОСОБА_1 не додано жодного доказу на підтвердження свого фактичного проживання з дітьми без реєстрації за вказаною адресою: АДРЕСА_2 .

Слід звернути увагу на те, що сам по собі факт проживання особи не є таким, що надає йому права пред`явлення позову за місцем свого фактичного проживання, оскільки цивільний процесуальний закон імперативно визначає можливість пред`явлення такого позову саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (заявника) або відповідача.

Вирішуючи питання про підсудність даної цивільної справи, слід керуватись нормами ч.1 ст.27 і ч.1 ст.28 ЦПК України.

Із матеріалів справи відомо, що ні заявник ОСОБА_1 , ні боржник ОСОБА_2 , з якого вона просить стягнути аліменти, на території, яка територіально підсудна Ленінському районному суду міста Дніпропетровська, не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Наслідки порушення правил підсудності при поданні заяви про видачу судового наказу передбачені п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу, суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити, з наведених вище мотивів та підстав.

Крім того, суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.27,162,165, 166 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу в повному обсязі складено 17.07.2023 року

Суддя Г.В. Дорошенко .