Справа № 529/419/24
Провадження № 2/529/265/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство "Ідея Банк" звернувся з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 111 980,50 грн та судових витрат по справі у розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.12.2020 між сторонами у справі укладено договір кредиту та страхування № Z06.00502.007257892. Позивач зазначає, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 55 955,00 грн строком на 60 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 05.04.2024 утворилася заборгованість у загальному розмірі 111 980 грн 50 коп, з яких: 53 656,78 грн - заборгованість за кредитом, 24 088,17 грн - заборгованість за відсотками та 34 235,55 грн - заборгованість за обслуговування кредитної заборгованості.

14.05.2024 ухвалою судді прийнято позов до провадження і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

З поштових довідок на наявних у матеріалах справи рекомендованих листах вбачається, що надіслані судом відповідачу ОСОБА_1 на його зареєстровану та останню відому фактичну адресу проживання рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, з повідомленнями про розгляд справи не було вручено відповідачу у зв`язку із відсутністю адресата за вказаними адресами, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється.

Крім цього, відповідач ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом неодноразового опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України, останнє з яких було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення.

Враховуючи те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2020 між ОСОБА_1 та АТ Ідея Банк і ТОВ Нью Файненс Сервіс було укладено договір кредиту та страхування № Z06.00502.007257892 /а.с. 15/.

Згідно з пунктами 1.1-1.4 вказаного договору, банк відкриває рахунок та надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту - цільовий; сума кредиту - 55 955,00 грн; процентна ставка та тип - 21,99 % річних - змінювана; строк кредиту 60 місяців.

Відповідно до п. 1.7 зазначеного договору банк відкрив рахунок та надав позичальнику кредит (грошові кошти) для власних потреб строком на 60 місяців, шляхом переказу коштів в розмірі 51 100,46 грн на рахунок НОМЕР_1 позичальника, який відкритий АТ Ідея Банк, МФО 336310, та позичальник доручив Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4 854,54 грн згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 зазначеного договору кредиту та страхування.

Відповідно до п. 1.6 вказаного договору, дата повернення кредиту 17.12.2025. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок НОМЕР_2 , відкритий у банку, відповідно до порядку повернення кредиту, викладеного в Паспорті споживчого кредиту згідно Додатку № 1 до даного договору /а.с. 15, 16/.

Суд враховує, що відповідачем було власноручно підписано договір кредиту та страхування № Z06.00502.007257892 від 17.12.2020 та додані до цього договору Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є невід`ємною частиною цього договору. Вказані договір, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту містять усі істотні умови кредитного договору, зокрема тип та мету кредиту, суму кредиту, строк кредиту, спосіб надання кредитних коштів, розмір та порядок нарахування річної процентної ставки, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунок загальної вартості кредиту та порядок повернення кредиту.

Банк свої зобов`язання виконав, спочатку перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 55 955,00 грн, потім перерахував страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4 854,54 грн згідно з умовами договору добровільного страхування життя, що підтверджується меморіальними ордерами № 7396564 та № 7396570 від 17.12.2020, де призначення платежу зазначено як видача кредиту згідно кредитного договору №Z06.00502.007257892 від 17.12.2020 /а.с. 17/.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування № Z06.00502.007257892 від 17.12.2020 станом на 05.04.2024 становить 111 980,50 грн, що складається з: 53 656,78 грн - прострочений борг; 24 088,17 грн - прострочені проценти; 34 235,55 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту /а.с. 18-20/.

Крім цього, з вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_1 певний період систематично оплачував кошти на погашення цього кредиту.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повному обсязі АТ Ідея Банк не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

05 лютого 2024 року відповідачу було направлено Вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, але вказана вимога відповідачем виконана не була, у зв`язку з чим АТ Ідея Банк було вимушене звернутися до суду з позовом про стягнення наявної заборгованості з відповідача /а.с. 22/.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

На момент звернення позивача до суду та час розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності підтверджують факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів, часткове погашення ним боргу, тобто факт існування між сторонами у справі кредитних прав та зобов`язань, підтверджують належне ознайомлення відповідачем з усіма істотними умовами кредитного договору, зокрема розмірами тіла кредиту та річної ставки відсотків за користування кредитом, порядком та строками їх повернення, враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, жодних доказів на спростування доводів позивача в цій частині та сум заборгованості за тілом кредиту і річним відсоткам відповідач суду не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "Ідея Банк" заборгованість за кредитним договором у вигляді заборгованості за тілом кредиту у розмірі 53 656,78 грн та по річним відсоткам у розмірі 24 088,17 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України Про споживче кредитування Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України Про споживче кредитування та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України Про споживче кредитування розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України Про споживче кредитування після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України Про споживче кредитування умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України Про споживче кредитування (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування.

Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Пунктом 1.5 договору кредиту та страхування №Z06.00502.007257892 від 17.12.2020 передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості). Пунктом 4 паспорту споживчого кредиту передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) у розмірі 2,50 % середньомісячно від початкової суми кредиту згідно графіку в п. 5 починаючи з 3,3651 % в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0,035 % до 1,3001 %.

Водночас, із змісту умов вказаних вище договору кредиту та страхування від 17.12.2020, Паспорта споживчого кредиту та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які власноручно підписані відповідачем, вбачається, що АТ "Ідея Банк" не зазначив у них перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Позивач не зазначив у позові та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що при підписанні відповідачем договору кредиту та страхування від 17.12.2020, останній розумів, ознайомився та погодився з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка на день підписання кредитного договору була розміщена на офіційному сайті банку, в яких наявна інформація про комісію за обслуговування кредиту.

Позивачем також не надано доказів того, що позичальник ОСОБА_1 частіше ніж раз на місяць звертався до банку за інформацією щодо кредиту.

Враховуючи вказане вище у сукупності, положення пункту 1.5 договору кредиту та страхування від 17.12.2020, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості суперечить положенням частини першої та другої статті 11 Закону України Про споживче кредитування, а тому таке положення є нікчемним.

Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 180/1434/20, від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19, від 14.09.2022 у справі № 755/11636/21, від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, від 21.02.2024 у справі № 344/3078/23, від 17.04.2024 у справі № 754/644/21.

Враховуючи вказане вище у сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 34 235,55 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено на 69,43 %, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2 102,34 грн (3 028,99 грн х 69,43 % = 2 102,34 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 626, 628, 634, 638, ч. 1 ст. 1048, ст. 1054 ЦК України, ст. cт. 10, 12, 13, 17, 81, 89, 128, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Ідея Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Ідея Банк заборгованість за договором кредиту та страхування № Z06.00502.007257892 від 17 грудня 2020 року у загальному розмірі 77 744 (сімдесят сім тисяч сімсот сорок чотири) грн 95 коп, з яких: 53 656,78 грн - заборгованість за тілом кредиту, 24 088,17 грн - заборгованість по річним відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору за подачу позову до суду у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 34 коп.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: Акціонерне товариство Ідея Банк, місцезнаходження: м. Львів, вул. Валова, 11, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий О.С. Кириченко