Справа № 452/2403/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви

"12" липня 2024 р. м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області (далі Бісковицька сільрада) про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

09 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Бісковицької сільради з вимогою про визнання за нею права на завершення процедури приватизації та проведення державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме земельної ділянки площею 0,3690 гектара з кадастровим номером :02:000:0330, розташованої за межами села Сусідовичі на території Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що спадкодавець за життя у 2005 році отримав державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку, проте не встиг зареєструвати таке право. Крім того, зазначила, що Біськовицькою сільрадою як органом місцевого самоврядування їй, як спадкоємцю після смерті батька, було відмовлено у завершенні процедури приватизації земельних ділянок згідно листа №460/02-08 від 17 червня 2024 року.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку про необхідність повернення поданої позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України.

ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю чи укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 ЗК України).

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц.

Згідно п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Разом з тим, дослідивши матеріали позовної заяви, з огляду на предмет спору та з урахуванням вищевикладеного, позивачем не надано суду доказів щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору, а саме письмової відмови органу місцевого самоврядування спадкоємцю у завершенні процедури приватизації, відтак звернення до суду з даною позовною заявою є передчасним.

Суд зазначає, що лист Бісковицької сільради від 17 червня 2024 року №460/02-08 не можна вважати офіційною письмовою відмовою органу місцевого самоврядування спадкоємцю, оскільки такий лист за своїм змістом не є рішенням органу місцевого самоврядування, носить лише рекомендаційний характер та містить лише письмові роз`яснення щодо процедури завершення приватизації і набуття права власності на земельну ділянку у зв`язку з такою процедурою.

Крім того, у вищевказаному листі органом місцевого самоврядування взагалі не зазначено з яким конкретним питанням зверталася ОСОБА_1 , у чому саме їй відмовлено із викладенням в письмовій формі причини та підстави відмови і роз`ясненням порядку оскарження такої відмови.

Відповідно до п.7 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Таким чином, за відсутності в матеріалах позовної заяви доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору, з урахуванням обов`язковості таких заходів згідно із законом, суд вбачає підстави для повернення позовної заяви позивачеві відповідно до положень п.7 ч.4 ст.185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М.Кущ