Справа № 137/524/24

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
сторін у справі
представника позивача адвоката Змієвської Т.П.,
представника відповідача адвоката Вдовики О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи «EasyCon» в залі суду в с-щі Літині цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти. Підписанням Договору позики Відповідач, також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Відповідач взятих на себе зобов`язань за цим кредитним договором не виконав, станом на 08.04.2024 відповідач має перед позивачем прострочену заборгованість на загальну суму 213 493,28 грн., а саме: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 7 750,00грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 205 743,28 грн.
Таким чином позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 213 493,28 грн., витрати на сплату судового збору в розмірі 3202,40 грн. та на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн.
30.05.2024 директор ТОВ Коллект Центр ОСОБА_2 виклав позовну заяву в новій редакції мотивуючи тим, що в старій редакції була допущена технічна помилка, а відтак в новій редакції просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 120 997,03 грн., витрати на сплату судового збору в розмірі 3202,40 грн. та на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн. (а.с. 120-122).
У судовому засіданні 11.07.2024 в режимі відеоконференції представник позивача адвокат Змієвська Т.П. позов підтримала та просила його задовольнити в межах уточнених позовних вимог. Також враховуючи обставини справи та часткове визнання позову стороною відповідача, своє клопотання про витребування доказів від 26.06.2024 (а.с. 155-156) просила залишити без розгляду.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився. Натомість його представник адвокат Вдовика О.М. (уповноважена представляти інтереси відповідача на підставі ордеру серії АІ № 1587693 від 03.05.2024 (*повноваження адвоката не обмежуються)(а.с. 64) у судовому засіданні позов визнала частково та зазначила, що відповідач з розумінням ставиться до договору кредиту. Втім зазначила, що згідно умов кредиту, строк користування кредитом - 30 днів, а строк дії договору - 3 роки. Після закінчення користування кредитом припиняється право позивача нараховувати відсотків, та можливо лише нараховувати 3% річних. Також звернула увагу на ту обставину, що позивачем пропущено строк позовної давності. Зазначила, що відповідач визнає позов в частині тіла кредиту, та щодо судового збору, а витрати на правову допомогу вважає неспівмірними. В решті позову просила відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти в розмірі 7 750,00грн. (а.с. 19 зв., 20).
Підписанням Договору позики Відповідач, також підтвердив, що він самостійно перед укладанням договору повністю ознайомився з правилами викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору і який відповідає умовам даного договору та погоджується з ними. Також зазначає, що ознайомився до укладення з іншими умовами договору, такі як порядок застосування та нарахування процентів за користування кредитом, та відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору (а.с. 6).
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Згідно із розрахунком заборгованості відповідач ОСОБА_1 станом на 08.04.2024 має заборгованість в розмірі 120 997,03 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 7 750,00грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 113 247,03 грн. (а.с. 22-23).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Щодо аргументів про нарахування відсотків.
Відповідно до умов Договору позики Позичальнику надано кредит в розмірі 7750 грн., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом (а.с. 5 зв.) Таким чином, нарахування відсотків нараховується на період фактичного користування коштами, а, відповідно, посилання на 30-тиденний строк є безпідставним з огляду на те, що відповідач, порушуючи свої зобов`язання, користувався коштами й після встановленого строку користування кредитом. Позичальник погодився на відповідні умови нарахування відсотків, а тому, позиція останнього щодо незгоди із відсотками спростовується, а сплата відсотків повинна бути здійснена за фактичний строк користування кредитом. Даний договір підписаний відповідачем, а отже умови договору були йому відомі і зрозумілі.
Щодо аргументів представника відповідача, що стосується строків позовної давності.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.
Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та затверджувався Верховною радою України та діє до цього часу.
Отже, враховуючи, що до введення воєнного стану загальний строк позовної давності не минув, на момент звернення позивача до суду з позовом діяв правовий режим воєнного стану, суд дійшов до висновку, що позовна заява, подана в межах строку позовної давності.
Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн. оскільки сама така сума встановлена законом для даної категорії справ враховуючи ціну позову (уточнену). Натомість 174,40 грн. підлягає поверненню позивачу.
Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 (а.с. 46 зв.-47), платіжну інструкцію від 15.03.2024 (а.с. 49), заявку на надання юридичної допомоги №441 від 01.03.2024, витяг з акту №4 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024 на суму 25 000,00 грн. (а.с. 51).
Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача частину понесених ним витрат на правничу допомогу у даній справі зокрема, враховуючи неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 7 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.
Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 141, 209, 258-259 ЦПК України, суд
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Гопкін П. В.