Справа № 383/212/24
Номер провадження 2/383/217/24
УХВАЛА

17 липня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренко В.В.

при секретарі судового засідання Могиленко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області, в залі засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 через представника адвоката Бойко Яну Романівну звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

27.05.2024 року відповідач подав до суду заяву про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України у зв`язку з його перебуванням на військовій службі.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Бойко Я.Р. подала клопотання, згідно якого просила відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що надана відповідачем довідка №411 від 25.04.2024 року не може бути підставою для зупинення провадження у справі, оскільки не підтверджує, що особа безпосередньо бере участь в бойових діях. Своїми діями відповідач умисно намагається уникнути сплати боргу. Розгляд справи, призначений на 17.07.2024 року просила провести без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши заяву відповідача, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому законодавством України та на час розгляду справи строк дії воєнного стану не закінчився.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Приписи п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Згідно ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України» (далі - Закон) організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 21 жовтня 1993 року № 3543-XII:

особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій (Абзац п`ятий статті 1 в редакції Закону №3633-IX від 11.04.2024);

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (Абзац четвертий статті 1 із змінами, внесеними згідно із Законом №5404-VI від 02.10.2012; в редакції Закону №3633-IX від 11.04.2024).

Згідно абз. 3 ч.4 ст.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (із змінами, внесеними згідно із Законом №5404-VI від 02.10.2012) зміст мобілізації становить, зокрема переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2024 року №411, солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 04.07.2023 року (а.с.41).

Суд враховує, що відповідач виявив бажання у зупиненні розгляду справи через об`єктивну неможливість бути присутнім під час розгляду справи.

Також слід зазначити, що в тексті п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України вживається вираз «суд зобов`язаний», що означає обов`язок суду вирішити питання саме у спосіб, передбачений вказаною нормою при наявності визначених нею умов. Тобто, при перебуванні сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, суд не вправі ухвалити інше рішення ніж як зупинити впровадження в справі.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 у складі Збройних Сил України, яке є військовим формуванням, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (ст.1 Закону), з метою недопущення порушення прав сторони в справі в частині рівності прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а також недопущення порушення засад змагальності сторін, суд вбачає підстави для зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_2 в складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Суд відхиляє заперечення представника позивача щодо не підтвердження позивачем його безпосередньої участі в бойових діях, оскільки пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України встановлення цієї обставини не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Таким чином, після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, тобто припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, відповідач зобов`язаний повідомити про це суд.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі №383/212/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, зупинити до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Зобов`язати ОСОБА_2 повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення у цивільній справі №383/212/24.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя В.В. Бондаренко