ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8485/24 Головуючий у 1-й інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/280/24 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач): Воронцової Л.П ,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в м. Херсоні справу за апеляційною скаргою адвоката Джамалли Равіль Хагані-огли, який діє від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2024 року в цивільній справі за заявою адвоката Джамалли Равіль Хагані-огли, який діє від імені ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення з Кредитної спілки "Бебко-Фінанс" заборгованості за договором № 537/д/2021 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2024 року адвокат Джамалли Равіль Хагані-огли, який діє від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Кредитної спілки "Бебко-Фінанс на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором №537/д/2021 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 22 червня 2021 року в розмірі 130 000 грн, а також витрати понесені на оплату судового збору в розмірі 302,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14500 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі судового наказу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14500 грн, за якою не може бути видано судовий наказ, оскільки зазначене не входить до переліку вимог, визначених ч.1 ст. 161 ЦПК України, та вказані витрати входять до предмету доказування у справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження і згідно з ч. 3 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат Джамалли Равіль Хагані-огли, який діє від імені ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що:

-стаття 165 ЦПК України, де зазначено підстави для відмови у видачі судового наказу, не передбачає як підставу для відмови у видачі судового наказу заявлення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу;

-пунктом 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України передбачена можливість стягнення судових витрат з боржника. Витрати на правничу допомогу є складовою частиною судових витрат, які у разі документального підтвердження підлягають стягненню на користь заявника при задоволенні заяви про видачу судового наказу, який по суті є особливою формою судового рішення.

-регулювання судових витрат визначено у Розділі І Загальні положення ЦПК України, тому поширюється на всі категорії цивільних справ, в тому числі на наказне провадження;

-стягнення витрат на професійну правничу допомогу не звужує права боржника, оскільки він на підставі ст. 170 ЦПК України має право звернутися до суду із заявою про скасування судового наказу;

-судом першої інстанції не зазначено підстави для відмови у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення заборгованості за договором №537/д/2021 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

Просив скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2024 року, матеріали справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, апеляційна скарга адвоката Джамалли Равіль Хагані-огли, який діє від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2024 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (частини третя статті 19 ЦПК України)

.Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 165 ЦПК України наведено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 3ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Отже, вказана норма не передбачає можливості відмовити у видачі судового наказу в частині витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України в судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про видачу судового наказу адвокат Джамалли Равіль Хагані-огли, який діє від імені ОСОБА_1 , надав ордер на надання правової допомоги серії ВТ № 1020467 від 28 травня 2024 року року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю копію договору про надання правничої допомоги адвокатським бюро від 01 листопада 2023 року, копію додаткової угоди № 8 від 24 травня 2024 року до договору про надання правничої допомоги адвокатським бюро від 01 листопада 2023 року, копію акта приймання-передачі адвокатської правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги адвокатським бюро від 01 листопада 2023 року та додаткової угоди № 8 від 24 травня 2024 року, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, квитанцію про оплату судового збору.

Аналізуючи вищезазначені норми права, колегія суддів дійшла висновку, що витрати на правову допомогу є складовою частиною судових витрат, стягнення яких при видачі суового наказу пердбачено процесуальним законом, які у разі документального підтвердження підлягають стягненню на користь заявника при задоволенні заяви про видачу судового наказу, який по суті є особливою формою судового рішення.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що у разі незгоди боржника із сумою витрат по оплаті за надану правову допомогу на підставі судового наказу, боржник має право на підставі ст. 170 ЦПК України подати до суду заяву про скасування судового наказу, тоді як заявник позбавлений процесуальної можливості вирішити питання про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених у наказному провадженні.

Вказаного суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу, не вирішивши питання по суті заявлених вимог та щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, апеляційна скарга адвоката Джамалли Равіль Хагані-огли, який діє від імені ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2024 року скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374,379, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скаргою адвоката Джамалли Равіль Хагані-огли, який діє від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2024 року задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді: О.В. Кутурланова

Н.В. Орловська