КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 2-699/11 Головуючий у суді першої інстанції - Заставенко М.О.
Номер провадження № 22-ц/824/5015/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Шебуєвої В.А., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , поданими представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року у справі за поданням старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С. про видачу дублікату виконавчого листа

та на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житніков С.С. звернувся до суду із поданням про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 2-699/11 від 12 жовтня 2011 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Універсал Банк».

Подання обґрунтоване тим, що перевіркою відомостей АСВП з`ясовано, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 за виконавчим листом № 2-699/11 від 12 жовтня 2011 року, виданого Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Універсал Банк».

Вказував, що 15 листопада 2013 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та передано працівнику канцелярії для відправки адресату. Однак співробітником канцелярії постанова з оригіналом виконавчого документу були втрачені, відібрати пояснення у працівника канцелярії не виявляється можливим, оскільки даний співробітник був звільнений. Відтак, виникла необхідність у зверненні до суду із поданням про видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року подання державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа № 2-699/11 від 12 жовтня 2011 року, виданого Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Універсал Банк».

У вересні 2023 року АТ «Універсал банк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яку мотивувало тим, що заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 вересня 2011 року у справі №2-699/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору №050-2008-971 від 04 квітня 2008 року в сумі 80 073,24 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ (курс 7,376515 грн. за 1 шв. Франк) складає 590 661, 46 грн.

В подальшому на виконання вказаного вище рішення суду 12 жовтня 2011 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-699/11.

З метою виконання рішення ПАТ «Універсал Банк» до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві був направлений на виконання виконавчий лист №2-699/11 від 12 жовтня 2011 року.

Заявник вказував, що у подальшому при примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого листа 15 листопада 2013 року Дарницьким РВ ДВС у м. Києві ГТУЮ у м. Києві винесено постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, однак постанова про повернення та оригінал виконавчого листа на адресу банку не було направлено, що в подальшому було встановлено Дарницьким РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві.

Так, враховуючи факт втрати вищевказаного виконавчого документу, 08 жовтня 2018 року державним виконавцем Житніковим С.С. до Дарницького районного суду міста Києва було направлено подання про видачу дублікату виконавчого листа №2-699/11 від 12 жовтня 2011 року, яке ухвалою суду було задоволено.

АТ «Універсал Банк» вказувало, що банк неодноразово звертався до Дарницького РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві з запитами про направлення виконавчого документу стягувачу, однак лише 04 вересня 2023 року на адресу АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь від Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 серпня 2023 року.

Таким чином, оскільки виконавчий документ не перебуває на виконанні, АТ «Універсал банк» не отримало дублікат, заявник вимушений звернутись до суду та просив суд видати дублікат виконавчого листа №2-699/11 виданий 12 жовтня 2011 року Дарницьким районним судом міста Києва щодо солідарного стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору №050-2008-971 від 04 квітня 2008 року в сумі 80 073,24 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ (курс 7,376515 грн. за 1 шв. Франк) складає 590 661, 46 грн - боржник ОСОБА_1 , та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року заяву АТ «Універсал Банк» задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа №2-699/11 від 12 жовтня 2011 року та поновлено пропущений строк для пред`явлення його до виконання.

Не погоджуючись із ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що справу було розглянуто без участі заінтересованих осіб, якими є боржник та стягувач, а тому позбавлено ОСОБА_1 права надати свої пояснення та заперечення.

Апелянт зазначає, що законом передбачено можливість звернення виконавця до суду із поданням про видачу дублікату виконавчого листа під час здійснення виконавчого провадження, натомість суд встановив, що 15 листопада 2013 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, а із поданням виконавець звернувся у березні 2019 року, тобто не під час здійснення виконавчого провадження.

Разом з тим, представник апелянта вказує, що строк звернення з виконавчим листом № 2-699/11 від 12 жовтня 2011 року, виданим Дарницьким районним судом міста Києва, сплив через рік після винесення постанови про повернення його стягувачу - 15 листопада 2014 року. Тому суд першої інстанції неправомірно видав дублікат виконавчого листа на підставі подання, з яким звернувся виконавець після спливу строку звернення його до виконання.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та винести нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Крім того, не погоджуючись із ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає таким, що не відповідає принципу розумності та правової визначеності поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, який пропущено на 9 років.

Натомість апелянт вважає, що стягувачем не наведено об`єктивних причин й непереборних обставин, пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та поважних обставин, що перешкоджали зверненню до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, а судом неправомірно та необґрунтовано поновлено такий строк.

Вказує, що наявність в матеріалах справи ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року, якою подання державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа задоволено, не спростовує того, що строк для пред`явлення пропущено з 15 листопада 2014 року.

Враховуючи вказане в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та винести нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання. Вирішити питання розподілу судових витрат.

19 грудня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника АТ «Універсал Банк» - Лисенка В.М. на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року, відповідно до якого вказує, що у стягувача відсутній обов`язок відстежувати самостійно стан виконавчого провадження, а про повернення виконавчого листа банку та його втрату банку стало відомо лише з листа Дарницького РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві від 18 жовтня 2018 року. У зазначеному листі повідомлялось і про звернення до суду із поданням про видачу дублікату виконавчого листа.

Крім того, з листа Дарницького РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві від 30 серпня 2023 року банку стало відомо про втрату ДВС дублікату виконавчого листа.

Стягувач своєчасно пред`явив оригінал виконавчого листа до виконання та правомірно розраховував, що виконавчий лист, а в подальшому, його дублікат, перебувають на примусовому виконанні.

Так, представник банку наголошує, що доведення обставин втрати виконавчого документа ВДВС не може бути покладено на стягувача, так як і тягар вини внаслідок такої втрати. Скасування ухвали про поновлення строку та видачу дублікату виконавчого листа понесе значні втрати банку з вини інших осіб, а також втратить можливість стягнення заборгованості з боржника та неможливості виконання рішення суду.

Враховуючи вказане у відзиві, представник АТ «Універсал Банк» - Лисенко В.М. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року - без змін.

При апеляційному розгляді справи представник апелянта ОСОБА_1 , адвокат Мельничук І.В. та представник боржника ОСОБА_3 адвокат Паламарчук М.А. підтримали доводи, викладені в апеляційних скаргах, поданих ОСОБА_1 на оскаржувані ним ухвали суду та просили їх задовольнити, оскаржувані ухвали суд скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким залишити подані звернення державного виконавця та АТ «Універсал банк» без задоволення.

Представник стягувача АТ «Універсал банк» - Хребет Т.І. заперечила щодо доводів, викладених в апеляційних скаргах, та просила залишити їх без задоволення, а оскаржувані ухвали - без змін, мотивуючи свої заперечення тим, що дійсно оригінал та виданий дублікат виконавчого листа були втрачені працівниками ДВС при здійсненні пересилки їх стягувачу, тому вказані причини, на її думку, є поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що і було враховано судом першої інстанції при вирішенні поданої АТ заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, що з`явилися на апеляційний розгляд вказаної справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 , які подані представником ОСОБА_2 , підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції, розглядаючи 05 квітня 2019 року подання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С. про видачу дублікату виконавчого листа, та задовольняючи його мотивував своє рішення тим, що рішення суду на час розгляду подання залишається невиконаним, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого документа по даній справі.

Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на те, що відповідно до довідки архіваріуса суду від 25 вересня 2019 року цивільна справа № 2-699/2011 була знищена за закінченням строку зберігання.

Відповідно до довідки про втрату виконавчого документа від 12 березня 2019 року, підписаної старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житніковим С.С., виконавчий лист №2-699/11 від 12 жовтня 2011 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 втрачений.

За вказаних обставин суд вважав доводи, які викладені в поданні державного виконавця, обґрунтованими та достатніми для видачі дубліката виконавчого листа.

Розглядаючи, 17 жовтня 2023 року заяву АТ «Універсал банк» про видачу дубліката виконавчого листа №2-699/11, який був виданий 12 жовтня 2011 року Дарницьким районним судом міста Києва про солідарне стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору №050-2008-971 від 04 квітня 2008 року в сумі 80 073,24 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ (курс 7,376515 грн. за 1 шв. Франк) складає 590 661 грн 46 коп. та поновлюючи строк для пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що оригінал виконавчого документа, а також його дублікат, виданий на підставі ухвали від 05 квітня 2019 року, були втрачені у зв`язку із неналежним виконанням Дарницьким РВ ДВС своїх обов`язків.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що починаючи з 2019 року після видачі дубліката виконавчого листа АТ «Універсал банк» неодноразово зверталось до Дарницького РВ ДВС з проханням повернути виконавчий документ стягувачу, що підтверджується копією запиту від 20 травня 2019 року, який вручено уповноваженій особі 21 травня 2019 року, копією заяви від 17 липня 2019 року, копією запиту від 14 листопада 2022 року, одержаного уповноваженою особою 21 листопада 2022 року. Однак лише 04 вересня 2023 року на адресу АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь від Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 серпня 2023 року з повідомленням про те, що виконавчий документ не перебуває на виконанні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що пропуск АТ «Універсал банк» трирічного строку для пред`явлення виконавчого документа, або його дубліката, до виконання, пов`язаний виключно з його неповерненням стягувачу, неповідомлення про прийняті органом влади рішення, відсутністю реакції виконавчої служби на неодноразові звернення стягувача.

Апеляційний суд не може погодитися із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвали суду першої інстанції не відповідають з огляду на наступне.

Так, з матеріалів вказаної справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 вересня 2011 року у справі №2-699/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по Кредитному договору №050-2008-971 від 04.04.2008 року в сумі 80 073,24 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ (курс 7,376515 грн. за 1 шв. Франк) складає 590 661 грн 46 коп.

Відповідно до діючого на той час ЦПК України рішення суду набирало законної сили зі спливом 10 днів після ухвалення рішення суду.

Тобто, з 20 вересня 2011 року зазначене рішення набрало законної сили та підлягало виконанню, в тому числі в порядку примусового виконання.

На час видачі виконавчого листа у цій справі починаючи з 20 вересня 2011 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається із тексту подання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С., поданого 22 березня 2019 року до суду у вказаній справі, 07 листопада 2011 року стягувач за вище вказаним рішенням суду ПАТ «Універсал банк» звернувся до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ та пред`явив виконавчий лист з приводу примусового виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 вересня 2011 року у справі №2-699/11 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованість по Кредитному договору №050-2008-971 від 04.04.2008 року в сумі 80 073,24 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ (курс 7,376515 грн. за 1 шв. Франк) складає 590 661 грн 46 коп.

На підставі зазначеного відділом ДВС було відкрито виконавче провадження № 29672130 і в подальшому 15 листопада 2013 року вказаний виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно до п. ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 5 статті 47 вказаного Закону (в редакції станом на 15 листопада 2013 року дату повернення виконавчого листа) передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), пунктом 10 частини 1 статті 18 якого передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є:

1) його втрата, зокрема сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та у органу державної виконавчої служби свідчить про те, що такий документ було втрачено;

2) звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) викладено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 3 ст. 433 ЦПК України встановлено, що заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Як вбачається із матеріалів даної справи виконавчий лист був повернутий стягувачу ПАТ «Універсал банк» 15 листопада 2013 року, у зв`язку із чим стягувач ПАТ «Універсал банк» мав право протягом одного року пред`явити вказаний виконавчий лист до повторного примусового виконання, тобто до 15 листопада 2014 року. Однак, будь-яких дій, направлених на здійснення наданих йому прав, визначених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999) не вчиняв та не контролював хід виконання направленого ним виконавчого документа.

І лише після спливу 5 років у 2018 році представник АТ «Універсал Банк» Русілов С.М. звернувся до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про стан виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 вересня 2011 року у справі №2-699/11 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованість по Кредитному договору №050-2008-971 від 04.04.2008 року, що вбачається із відповіді №16812 від 18 жовтня 2018 року, наданої заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чепурного В.М. (а.с. 22,23).

Суд першої інстанції, постановляючи 05 квітня 2019 року ухвалу про задоволення подання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С., вище вказаних норм матеріального права не врахував, не з`ясовуючи причини пропуску строку пред`явлення до виконання, не повідомляючи ОСОБА_1 щодо якого виданий виконавчий лист, не з`ясовуючи його думку щодо вказаного подання державного виконавця, постановив ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа, строк пред`явлення до виконання якого сплив 15 листопада 2014 року, що є підставою для скасування вказаної ухвали та постановлення нового судового рішення суду про залишення вказаного подання виконавця без задоволення.

Постановляючи дане судове рішення суд апеляційної інстанції також враховує, що на час звернення старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С. до суду із вказаним подання 22 березня 2019 року, у провадження останнього не перебувало виконавчого провадження щодо виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 вересня 2011 року у справі №2-699/11 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованість по Кредитному договору №050-2008-971 від 04.04.2008 року в сумі 80 073,24 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ (курс 7,376515 грн. за 1 шв. Франк) складає 590 661 грн 46 коп., а тому його дії щодо внесення вище зазначеного подання суперечать пункту 10 частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, на що суд першої інстанції також не звернув увагу.

Перевіряючи доводи апелянта ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року в частині задоволення заяву АТ «Універсал Банк», колегія суддів враховує наступні обставини справи та відповідні їм норми матеріального права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню судом згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08).

Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), в редакції, чинній на момент ухвалення рішення та видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відтак, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, вказано, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

В постановах Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11, від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акту. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 6-676/10, від 24 квітня 2018 року у справі № 161/1441/14-ц, від 15 серпня 2018 року у справі № 2-1976/10, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12, від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Як уже зазначено вище рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2011 року у справі №2-699/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по Кредитному договору №050-2008-971 від 04.04.2008 року в сумі 80 073,24 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ (курс 7,376515 грн. за 1 шв. Франк) складає 590 661 грн 46 коп.

На виконання вказаного рішення Дарницьким районним судом м. Києва у справі №2-699/11 стягувачу у вказаній справі ПАТ «Універсал банк» 12 жовтня 2011 року був виданий виконавчий лист в частині стягнення коштів із солідарного боржника ОСОБА_1 , який був пред`явлений для примусового виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

07 листопада 2011 року державним виконавцем Пінським Ю.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 та накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_1 , що вбачається із відповіді №16812 від 18 жовтня 2018 року, наданої заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чепурним В.М. представнику ПАТ «Універсал банк» Русілову С.М. (а.с. 22,23).

Із цієї ж відповіді вбачається, що 15 листопада 2013 року державним виконавцем Пінським Ю.В. у вказаному виконавчому провадженні- НОМЕР_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно листа ПАТ «Універсал банк» від 16 лютого 2015 року оригінал виконавчого документа разом із постановою про повернення виконавчого документа направлено стягувачу - ПАТ. При цьому перевіркою вихідної кореспонденції Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві встановлено факт відсутності направлення листа.

Із вище вказаного листа відповіді заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чепурним В.М. вбачається, що про відсутність/ втрату оригіналу виконавчого листа №2-699/11 виданого Дарницьким районним судом м. Києва 12 жовтня 2011 року, стягувач був обізнаний починаючи із 16 лютого 2015 року, коли звертався з цього приводу до Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби. Разом із тим, заяв до суду з приводу видачі дубліката втраченого оригіналу виконавчого листа не подавав аж до 13 вересня 2023 року, тобто протягом 7 років, при тому, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент обізнаності стягувача про його втрату складав один рік.

Звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у вересні 2023 року, заявник мотивував її тим, що він взнав про втрату виконавчого листа лише у вересні 2023 року, що не відповідає встановленим судом обставинам справи.

Так, вказані обставини спростовуються листом - відповіддю №16812 від 18 жовтня 2018 року заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чепурного В.М., запитом про направлення дубліката виконавчого документа від 20 травня 2019 року (а.с. 24), заявою представника АТ «Універсал банк» Приходько Л.А. від 17 липня 2019 року, адресованою Дарницькому РВ ДВС м. Київ (а.с.26).

Зазначеними доказами встановлено, що стягувач АТ «Універсал банк» фактично був обізнаний про втрату оригіналу виконавчого листа ще в лютому 2015 році, з приводу чого він направляв відповідне звернення до Дарницького РВ ДВС м. Києва однак ініціював звернення до суду із заявою про видачу дубліката лише після спливу більше 8 років - у вересні 2023 року.

Названі заявником докази не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не перешкоджали АТ «Універсал банк» своєчасно звернутися до суду із вказаною заявою.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у справі №166/1472/18 від 23.10.2019, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду зробленого у постанові по справі № 2-461/09 від 02.06.2020, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Разом з тим, заявником- АТ «Універсал банк» не надано жодних належних та допустимих доказів, які могли б встановити поважність причини пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та не наведено обґрунтованих аргументів тих обставин, що унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Так, рішенням від 27.11.2008 у справі «Крутько проти України» (N 2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п. 197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «ДжоржЕстіма проти Португалії» (EstimaJorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), N 2132/02, п. п. 24-27, 13 червня 2006 року).

В той же час, практика Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду спирається на такі загально-правові категорії як «непорушність прав», «якість та точність закону», «стабільність та остаточність судових рішень», «законні очікування» тощо. Названі поняття можна узагальнити принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави. Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див.рішення у справі «Рябих проти Росії»(Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Європейський суд неодноразово зазначав в свої рішеннях, що якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Відповідно до положень статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Суд першої інстанції,розглядаючи подану АТ «Універсал банк» заяву про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання вище вказаних норм матеріального права а також правових висновків Верховного Суду та Європейського Суду з прав людини не урахував та дійшов до помилкового висновку про задоволення поданої заяви, тому колегія суддів доходить висновку про скасування вище вказаної ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року та постановлення у вказаній справі нового судового рішення про залишення заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 13 вересня 2023 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання без задоволення.

Із вказаних вище підстав апеляційний суд також доходить висновку про наявність правових підстав для скасування ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року та ухвалення нового судового рішення, яким слід залишити без задоволення подання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С.

Керуючись ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення, яким подання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С. залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року скасувати та ухвали у вказаній справі нове судове рішення, яким заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 13 вересня 2023 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 липня 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: В.А. Шебуєва В.О. Фінагеєв