Справа № 752/7979/24
Провадження № 2-з/752/134/24
У Х В А Л А

11 червня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. розглянувши матеріали заяви адвоката Розпутенка Романа Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колич Тетяна Василівна, приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Єресько Тетяна Геннадіївна про встановлення нікчемності правочину (заповіту) та скасування запису про його реєстрацію в Спадковому реєстрі,-

встановив:

у провадження Голосіївського районного суду м. Києва надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колич Тетяна Василівна, приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Єресько Тетяна Геннадіївна про встановлення нікчемності правочину (заповіту) та скасування запису про його реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Разом із позовною заявою, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Розпутенко Роман Андрійович звернувся до суду з заявою, якою просив забезпечити зазначений вище позов шляхом заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Колич Тетяні Василівні вчиняти реєстраційні дії у спадковій справі № 2/2024 з квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що предметом позову у зазначеній вище справі є встановлення факту нікчемності заповіту. Представник заявника - адвокат Розпутенко Роман Андрійович зазначив, що до ухвалення рішення по даній справі відповідач ОСОБА_2 , який може стати власником квартири після відповідного оформлення щодо прийняття спадщини може в подальшому відчужити її на користь інших осіб здійснити продаж тощо, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим його виконання у майбутньому у разі задоволення.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви та матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи унеможливлення виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено: особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовим обмеженням заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.4 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд встановити нікчемність заповіту та скасувати запис про його реєстрацію в Спадковому реєстрі

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Розпутенко Роман Олександрович, до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колич Тетяна Василівна, приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Єресько Тетяна Геннадіївна про встановлення нікчемності правочину (заповіту) та скасування запису про його реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що вона не містить посилання на зміст заповіту.

Крім того, у матеріалах справи відсутня копія спадкової справи № 2/2024, яка відкрита після померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутність якої унеможливлює встановлення судом змісту заповіту та встановлення співмірності заходів забезпечення позову, по які просить представник заявника, із заявленими позивачем вимогами

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Розпутенка Романа Андрійовича про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 260 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

заяву адвоката Розпутенка Романа Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колич Тетяна Василівна, приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Єресько Тетяна Геннадіївна про встановлення нікчемності правочину (заповіту) та скасування запису про його реєстрацію в Спадковому реєстрі, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею

(частина 2 статті 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду (частина 1 статті 353, стаття 355 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (стаття 354 ЦПК України).

Суддя: Плахотнюк К.Г.