Справа № 727/6163/24
Провадження № 2-о/727/262/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Гавалешка П.С.,

присяжних: Безбородька А.М., Гончарук В.І.,

при секретарі: Рудій І.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції заявника та зацікавленої особи.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м Чернівці із заявою про визнання ОСОБА_3 , недієздатним. Зазначає, що ОСОБА_2 , є його матір`ю, яка зареєстрована та проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що ОСОБА_2 , має ряд захворювань, які підтверджені медичними документами та висновками в наслідок чого її психічний стан значно погіршився, як наслідок, вона на даний час має ознаки хронічного психологічного розладу у формі судинної деменції F 01.8 дані обставини підтверджується довідкою виданою «ОКНП ЧОПЛ» від 04 червня 2024 року.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 830 від 14 червня 2024 року на даний час ОСОБА_2 , страждає хронічним психічним захворюванням у формі судинної деменції і за станом свого психологічного здоров`я вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За таких обставин заявник просить заяву задовольнити, постановити рішення, яким визнати ОСОБА_4 , недієздатною та встановити над нею опіку.

Представники зацікавленої особи не надали заперечень проти задоволення заяви.

Позиція сторін в судовому засіданні

Заявник ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій заявлені вимоги в частині визнання особи недієздатної підтримав повністю та просить їх задовольнити. Просив залишити без розгляду заяву в частині призначення його опікуном. Розгляд справи проводити без участі заявника та представника.

Представник органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечує.

Адвокат Пастух В.В., надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог та просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Фізична особа, яка внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, може бути, відповідно до ст.39 ЦК України, визнана судом недієздатною.

Згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року (з наступними змінами та доповненнями) під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характеру (затьмарення свідомості, порушення адаптації та сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), яке позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, оцінювати свій психічний стан і поведінку.

Предметом судової діяльності є безпосереднє визначення наявності підстав для встановлення такого правового статусу фізичної особи, як обмеження у дієздатності чи визнання її недієздатною.

Фізична особа визнається недієздатною лише на підставі рішення суду у порядку, встановленому ЦПК України.

Необхідність судового порядку визнання громадянина обмежено дієздатним або недієздатним обумовлюється істотною зміною правового становища громадянина, який на невизначений період позбавляється можливості самостійно здійснювати свої права і обов`язки. Судова процедура покликана гарантувати правомірність правообмежень, які вживаються до громадянина, особливо якщо судовий розгляд ініційовано особами, що претендують на роль опікунів або піклувальників.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

Встановлення хронічної хвороби, недоумства, іншого важкого захворювання, що спричинили стійкий розлад психіки, належать до компетенції відповідних медичних закладів.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст. 41 ЦК України).

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над особами, визнаними недієздатними.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Згідно з абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Відповідно до статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними, такий висновок експертизи повинен бути обґрунтованим та мати конкретний характер. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

З аналізу наведених норм слідує, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності з умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, які ґрунтуються на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до витягу № 2024/005522947 з реєстру територіальної громади про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 зареєстровані в АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.04.1986 року заявник є сином ОСОБА_2 .

Із Висновку судово-психіатричного експерта № 527 від 14.06.2024 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі судинної деменції (недоумство).

За своїм психічним станом, в силу наявного у нього хронічного захворювання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Кваліфікація експерта сумнівів не викликає.

Доказів, що ставили б під сумнів висновок експерта, в судовому засіданні не здобуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання ОСОБА_2 , недієздатною.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.1, ч.2, ст. 49 ЦПК України позивач в праві відмовитися від позову всіх або частини позовних вимог.

Враховуючи надану до суду заяви заявника від 26 червня 2024 року, суд в частині заявлених вимог, а саме щодо призначення заявника опікуном залишає зазначені вимоги заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 300 ЦПК України, разом з іншим, встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Аналізуючи норми ЦК України так ЦПК України у даному питанні, слід звернути увагу, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК слідує, що вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, полягає в тому, що саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

В судовому засіданні встановлено, що подання органу опіки і піклування про призначення недієздатній ОСОБА_2 , опікуна не надійшло.

Разом з тим, суд зобов`язаний встановити опіку над недієздатною особою.

В цьому випадку обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом.

Разом з тим, суд враховує, що заявник здійснює постійний догляд за матір`ю ОСОБА_2 , тому вважає за необхідне встановити опіку над недієздатною ОСОБА_5 та тимчасово, до вирішення питання про призначення опікуна над недієздатною особою, покласти обов`язки опікуна на орган опіки і піклування за місцем його фактичного проживання, а саму ж недієздатну залишити під наглядом ОСОБА_1 .

Таким чином, на підставі зазначених норм Закону, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність вимог заяви про визнання недієздатною, ОСОБА_2 в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

На підставі викладеного, керуючись ст. 39-41, 55, 58, 60 Цивільного кодексу України, ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 295-300 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною - задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження село Денисівка Білогірського району, Хмельницької області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) недієздатною.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та тимчасово покласти обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Чернівецької міської ради, залишивши її під наглядом та доглядом сина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством.

Встановити строк дії рішення два роки з дня набрання ним законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: П.С. Гавалешко

Присяжні: А.М. Безбородько

В.І. Гончарук