КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 378/95/24

15 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» Наваренка Володимира Георгійовича на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Марущак Н. М. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» звернувся до Ставищенського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 22.02.2020 року між AT «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем укладено договір про надання кредиту 500827791, відповідно до умов якого AT «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 60 814,80 грн. строком на 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23.00 %.

Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. AT «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 60 814,80 грн., позичальник не виконав умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого згідно детального розрахунку станом на 20.12.2021 загальний розмір заборгованості останнього становить 61726,34 грн., з яких 47 377,09 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14 349,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

20.12.2021 року між AT «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за вищевказаним кредитним договором.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 61 726,34 грн.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 11 квітня 2024 року позивач директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» Наваренко Володимир Георгійович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матріального та процессуального права.

Зазначає, до позову було долучено витяг з додатку 1-1 до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 року, який суд оцінив критично.

Зазначає, що витяг з додатку 1-1 договору факторингу реєстру боржників, право вимоги за яким було відступлено ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» суду першої інстанції було надано за підписом директора ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», який своїм підписом та печаткою засвідчив достовірність зазначеного доказу. Підстав визнавати зазначений доказ неналежним у суду першої інстанції не було, оскільки суд не перевірив достовірність зазначеного доказу.

Вказує на те, що надати повний витяг з додатку 1-1 до договору факторингу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не представляється можливим, оскільки зазначений додаток 1-1 містить інформацію щодо інших боржників, права вимоги до яких було відступлено до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». У зв?язку з чим суду було надано витяг з реєстру боржників, який було засвідчено підписом та печаткою.

Крім того, на спростування висновку суду першої інстанції, до апеляційної скарги додається Витяг з додатку 1-1 до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 року, який містить підписи, печатки та реквізити сторін.

Зауважує, що у ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» наявний повний текст зазначеного додатку і за необхідності суду може бути надано для огляду оригінал зазначеного документу. Однак, з метою дотримання конфіденційності долучити повний текст зазначеного витягу не представляється можливим.

Вказує на те, що на спростування висновку суду першої інстанції, до апеляційної скарги додається платіжне доручення № 34291 від 20 грудня 2021 року, згідно якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» сплатило повну ціну за право вимоги згідно договору факторингу № 4 від 20.12.2021року.

Зазначає, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до апеляційної скарги надає копію Акту приймання передачі реєстру боржників від 20 грудня 2021 року, який є доказом передачі прав вимоги за Договором факторингу № 4.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2020 року між АТ «Альфа Банк» та відповідачкою, ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про надання кредиту № 500827791 (а. с. 5). Відповідачка того ж дня подала Заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення угоди про надання кредиту (а. с. 5 зв.) За умовами укладеної угоди, відповідач отримав від банку кредит на суму 60814,80 грн. строком на 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23.00%.

22.02.2020 сторонами було укладено договір про внесення змін і доповнень до вищевказаної угоди про надання кредиту № 500827791, яким визначено, що Сплата процентів за користування кредитом, сум комісійної винагороди та інших платежів за Угодою про надання кредиту здійснюються у сумах та в терміни, в порядку та на умовах визначених угодою про надання кредиту та відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до Угоди про надання кредиту та її невід`ємною частиною у редакції, що додається до цього договору (а. с. 8).

Також сторонами був підписаний Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту 500827791 , який є невід`ємною частиною договору, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а. с. 9), а також Паспорт споживчого кредиту (а. с. 8 зв.).

Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по особовому рахунку за період з 22.02.2020 по 20.12.2021 (а.с.16-30).

Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 20.12.2021 загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором № 500827791 становить 61726,34 грн., з яких 47 377,09 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14 349,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а. с. 31).

20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" було укладено договір факторингу № 4, згідно п. 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор (ТОВ "ФК "Еліт Фінанс") зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт АТ «Альфа Банк» відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору.

Згідно п. 2.3 Договору факторингу № 4 від 20.12.2021 AT «АЛЬФА-БАНК» та TOB «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» погодили, що право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором Ціни Прав Вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору. В дату здійснення оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору.

Відповідно до п. 4.2 зазначеного Договору факторингу ціна права вимоги за цим Договором становить 12 878 944 гривень 00 копійок. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти і сплатити Клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 12878944 гривень 00 копійок, шляхом перерахування на рахунок Клієнта № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Альфа-Банк», в дату підписання договору.

Відмовляючи у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором суд першої інстанції посилався на те, що представник позивача посилався на те, що між AT «Альфа-Банк`та TOB «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, яким AT «Альфа-Банк`передало своє право вимоги позивачу. Однак, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, позивачем не надано доказів того, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача згідно укладеного між AT «Альфа-Банк`та TOВ «ФК «Еліт Фінанс» договору факторингу № 4 від 20.12.2021 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Звертаючись до суду з позовом, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» зазначав, що 20 грудня 2021 року між AT «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за вищевказаним кредитним договором.

На підтвердження своїх позовних вимог в цій частині до суду першої інстанції було надано копію договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року відповідно до п. 2.3 якого сторони погодили, що право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором Ціни Прав Вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору. В дату здійснення оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору.

Окрім того позивачем було надано додаток 1-1 до договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року характеристика права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами відповідно до якого позивачу було передано право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 500827791, разом з тим, колегія суддів критично ставиться до зазначеного доказу, оскільки додаток 1-1 підписаний лише позивачем, підпис представника AT «Альфа-Банк» відсутній.

Також колегія суддів зазначає, що відносно до п. 4.2 договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року ціна права вимоги за цим договором становить 12 878 944,00 грн.

Відповідно до п. 2.3 право вимоги вважається відступленим фактору з дати оплати фактором ціни вимоги відповідно до п. 4.2 цього договору.

До суду першої інстанції позивачем не надано доказів справи ціни вимоги відповідно до вище зазначених умов договору.

Отже, у цій справі позивач не довів факт набуття права вимоги до відповідача про стягнення грошових коштів.

Щодо наданих до апеляційної скарги нових доказів колегія суддів зазначає наступне.

У ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 3 ст.367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

До апеляційної скарги позивачем було надано копію додатку 1-1 до договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року характеристика права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами відповідно до якого позивачу було передано право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 500827791, який підписаний представниками AT «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Також було надано копію платіжного доручення № 34291 від 20 грудня 2021 року відповідно до якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перерахувала на користь AT «Альфа-Банк» грошові кошти у розмірі 12 878 944,00 грн. Призначення платежу «за право вимоги згідно договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року без ПДВ»

Колегія суддів не приймає додані до апеляційної скарги нові докази, оскільки такі докази у суд першої інстанції не подавалися позивачем, вони не були предметом дослідження суду першої інстанції та позивач із будь-якими заявами щодо долучення до справи вказаних доказів не звертався, а також не обґрунтував та не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що надати повний витяг з додатку 1-1 до договору факторингу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не представляється можливим, оскільки зазначений додаток 1-1 містить інформацію щодо інших боржників, права вимоги до яких було відступлено до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». У зв?язку з чим, суду першоі інстанції було надано витяг з реєстру боржників, який було засвідчено підписом та печаткою позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки до апеляційної скарги позивач долучив копію зазначеного витягу, який був підписаний представниками AT «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та скріпленний печатками обох.

Окрім того, в позовній заяві, позивач просив суд розглядати справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У випадку, якщо у позивача були наявні докази, які він не міг надати до матеріалів справи у зв`язку з тим, що у ньому міститься інформація стосовно інших осіб, позивач міг скористатись своїм правом і надати оригінали документів суду для огляду.

З тих самих підстав суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги відносно того, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до апеляційної скарги надає копію Акту приймання передачі реєстру боржників від 20 грудня 2021 року, який є доказом передачі прав вимоги за Договором факторингу № 4.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів та відхиляються апеляційним судом.

Відтак, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухилення суду від вирішення спору по суті.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів та відхиляються апеляційним судом.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Ставищенського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року ухвалене з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» Наваренка Володимира Георгійовича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» Наваренка Володимира Георгійовича залишити без задоволення.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: