Справа № 372/3234/24
Провадження № 2-1598/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного подружнього життя з відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між позивачкою та відповідачем була усна домовленість про матеріальну підтримку спільної дитини. Спочатку відповідач надсилав деякі кошти, але в останні місяці відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Оскільки позивачка з дитиною проживає в Італії, отримує соціальну допомогу, однак має ряд хронічних захворювань, які не дають можливості повноцінно забезпечити необхідні речі для життя та розвитку дитини, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу).

Ухвалою суду від 17.06.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності.

У відзиві на позовну заяву відповідач вимоги позивача вважав надуманими та передчасними, зазначив, що буде допомагати сину незалежно від рішення суду.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов у повному обсязі за таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2004 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 .

Малолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивачка просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини доходу відповідача.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення.

Отже, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобов`язань не має, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача аліментів на користь ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частки від всіх доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому суд вважає, що ні отримання позивачем соціальної допомоги за кордоном, ні перебування відповідача на обліку в центрі зайнятості, ні наявність у нього батьків пенсіонерів не впливає на визначений судом розмір аліментів.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1211, 20 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Зазначення ж у прохальній частині позову узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір (Постанова КАС ВС від 26.06.2023 року №160/16902/20).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4,12,18,19,76-82,89,95,133,141,211,245,247,259,263-265,267,268,354 Цивільного процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 1211, 20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Проць