СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/92/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника-адвоката Гаро Г.О. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя.

Після подання позову, ОСОБА_1 через свого представника-адвоката Гаро Г.О. було подано заяву про забезпечення позову, якою вона просить суд, з метою забезпечення позову накласти арешт, а саме:

?квартиру АДРЕСА_1 . Загальна площа - 116.2 кв.м., житлова площа - 73.9 кв.м. Квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що належить ОСОБА_2 ;

?машиномісце № НОМЕР_1 в підземному автопаркінгу, загальна площа: 11.2 кв.м, адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить ОСОБА_2 ;

?квартиру АДРЕСА_3 . Загальна площа - 115 кв.м., житлова площа - 65.1 кв.м. Кількість кімнат: 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить ОСОБА_2 .

та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження належного йому арештованого нерухомого майна.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що невжиття заходів до забезпечення позову перешкоджатиме чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

Оскільки, за попередньою інформацією позивача, у відповідача відсутні грошові кошти на рахунках, забезпечення позову про поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, може бути реалізовано за рахунок арешту наявного у відповідача нерухомого майна в межах заявленої ціни позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено судам, що розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, жодна із обставин, перерахованих у частині третій статті 154 ЦПК України, судом встановлена не була, відповідно, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення. При цьому, в разі встановлення таких обставин, питання про зустрічне забезпечення позову може бути вирішено на підставі ч. 6 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. 149-153, 157 ЦПК України

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 . Загальна площа - 116.2 кв.м., житлова площа - 73.9 кв.м. Квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що належить ОСОБА_2 ;

- машиномісце № НОМЕР_1 в підземному автопаркінгу, загальна площа: 11.2 кв.м, адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить ОСОБА_2 ;

- квартиру АДРЕСА_3 . Загальна площа - 115 кв.м., житлова площа - 65.1 кв.м. Кількість кімнат: 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить ОСОБА_2 .

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження належного йому арештованого нерухомого майна.

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя М.Ф. Сенько