ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2405/23 Номер провадження 22-ц/814/2353/24Головуючий у 1-й інстанції Макарчук С.М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

Суддів: Пікуля В.П., Прядкіної О.В.,

при секретарі: Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк Форвард» Караченцева Артема Юрійовича на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2024 року, ухваленого у складі головуючого судді Макарчука С.М., повний текст судового рішення виготовлено дати не вказано, у справі за позовом адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року адвокат Кузьмінов Д.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивовано тим, що 27 серпня 2012 року ОСОБА_1 уклала кредитний договір № 99475737 з ПАТ «Банк Русский Стандарт» про надання кредиту з відкриттям карткового рахунку, строк дії якогого до 28.08.2014.

04.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною відкрито виконавче провадження ВП № 65972236 на підставі виконавчого напису № 6477 від 04.06.2021 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. Зі змісту виконавчого напису вона дізналася, що нею не сплачено в строк кошти за кредитним договором № 99475737 від 27.08.2012 року укладеним між нею та ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард».

Вказувала, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо розміру заборгованості, чим порушив вимогу закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування її думки і позиції та не відповідає дійсній сумі заборгованості.

Зазначала, що кредитний договір було укладено 27 серпня 2012 року, тобто строк позовної давності сплинув. Отже, на підставі документів, наданих відповідачем третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Кінцевою датою сплати була 28.08.2014, а виконавчий напис виданий 04.06.2021 року отже, вважає виконавчий напис вчинено не законно із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскар жуваного виконавчого напису.

Тому вважала, що виконавчий напис № 6477 від 04 червня 2021 року має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2024 року позов адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6477, вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість за кредитним договором № 99475737 від 27.08.2012 за період з 16.06.2018 по 16.07.2018 у розмірі 11964,84 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 2965 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 77 копійок.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Кобеляцького районного суду від 28 грудня 2023 року, у виді зупинення стягнення грошових коштів за виконавчим провадженням № 65972236, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко Аллою Вікторівною на підставі виконавчого напису нотаріуса про примусове виконання виконавчого напису № 6477, вчиненого 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Форвард" заборгованості за кредитним договором № 99475737 від 27.08.2012 за період з 16.06.2018 по 16.07.2018 в розмірі 11964,84 грн., до вирішення по суті позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вважаються такими, що продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при винесені виконавчого напису нотаріусом не було встановлено факт безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Банк Форвард», тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційних скарг

Не погодившись із таким вирішенням спору, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк Форвард» Караченцев А.Ю.подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не надала доказів підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором або доказів припинення зобов`язання, не спростувала безспірність заборгованості на момент вчинення виконавчого напису.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що 27.08.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Русский Стандарт» укладено кредитний договір № 99475737. Сума кредиту 4822,30 грн., строк кредиту 731 днів, ставка по кредиту 0,01% річних. Зазначений договір нотаріально не посвідчений (а.с.8-9).

04 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6477, про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , за кредитним договором № 99475737 від 27.08.2012 року, укладеним нею із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», . Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.06.2018 по 16.07.2018. Сума повної заборгованості складає 10864,84 грн., у тому числі заборгованість за сумою кредиту 7605,39 грн., заборгованість за процентами 2809,45 грн., плата за пропуск мінімальних платежів 450,00 грн. За вчинення виконавчого напису із боржника підлягає стягненню 1100 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» складає 11964,84 грн. (а.с.12).

05.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65972236 про стягнення із боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 11964,84 грн (а.с.15).

Згідно з виписки з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» 01.11.2023 з картки НОМЕР_2 ОСОБА_1 списано 2965,77 грн. за ВП № 65972236 з виконання виконавчого напису № 6477, виданого 04.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є. Ю. (а.с. 17).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що при винесені виконавчого напису нотаріусом не було встановлено факт безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Банк Форвард», тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права, що регулюють спірні правовідносини

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, також не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, відсутні докази суми заборгованості, на підставі яких було вчинено виконавчий напис.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця.

Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі № 674/918/17).

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту першого частини першої статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк Форвард» Караченцева Артема Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 липня 2024 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді О.В. Прядкіна

В.П. Пікуль