РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Жмеринської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач звернулась до суду з цим позовом, в якому просила встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області, дійсно являється матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області; визначити додаткового строку для подання письмової заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовживши цей строк на два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стислий виклад позиції позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області померла баба позивача по батькові ОСОБА_3 , яка постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини разом зі спадкоємцем проживав та був зареєстрований син померлої ОСОБА_4 , який прийняв спадщину шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном померлої, а саме в червні 2001 року розпорядився домашніми та особистими речами померлої.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тартак Жмеринського району помер батько позивача ОСОБА_4 . На час відкриття спадщина разом зі спадкоємцем ніхто не проживав та не був зареєстрований.

У червні 2023 року позивачу зателефонувала особа, яка обробляє земельну ділянку та повідомила, що у її баби був сертифікат на земельну частку (пай), яку він оброблює та порадив їй оформити спадщину на вказану земельну ділянку, щоб в подальшому здати її йому в оренду.

Позивач вказала, що батько ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, тому її матір ОСОБА_5 12.05.1981 розірвала із ним шлюб, після розірвання шлюбу вона залишилась проживати разом з матір`ю та не володіла інформацією про наявність спадкового майна після смерті батька, а саме земельної частки (пай), яка залишилась після смерті баби ОСОБА_3 , матері її батька.

Інші спадкоємці за законом, за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті баби ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 відсутні.

Інше спадкове майно окрім земельної частки (пай), яка рахується за бабою ОСОБА_3 , спадщину після якої прийняв її син, але не оформивши своїх спадкових прав ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, відсутнє.

При зверненні позивача до Другої жмеринської нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 на земельну ділянку, яка рахується за бабою позивача ОСОБА_3 , їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею в шестимісячний строк не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька, а також не пред`явлені докази постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. Окрім того, відсутні правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку. Також в архівній довідці та копії а/з про народження ОСОБА_6 в графі батьки вказано ОСОБА_7 , а в повному витязі Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо а/з про смерть вказано ОСОБА_3 , тобто неможливо підтвердити факт родинних відносин.

Той факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області дійсно являється матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області підтверджується: випискою з погосоподарської книги та довідкою Леляцького старостинського округу.

Позивач вказала, що на час відкриття спадщини вона не володіла інформацією щодо наявності спадкового майна (земельної частки (пай)) після смерті батька ОСОБА_4 , яку він прийняв після смерті своєї матері ОСОБА_3 , але не оформивши своїх спадкових прав ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що позивач давала кошти на поховання батька.

Заперечення відповідача.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

05.02.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду на 20.03.2024.

20.03.2024 та 02.05.2024 розгляд справи було відкладено.

22.04.2024 надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів, яке ухвалою суду від 02.05.2024 задоволено.

20.05.2024 до суду надійшли витребувані докази.

05.06.2024 ухвалою суду підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті на 08.07.2024.

Представник відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, в наданій до суду 30.03.2023 заяві представник ОСОБА_8 зазначив, що вирішення даної справи залишає на розсуд суду. Просив справу розглянути у відсутність представника.

Суд на підстав ч. 3 ст.211 ЦПК України, розглянув справу у відсутність відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_9 являються ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_2 ОСОБА_11 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_12 » (а.с.8).

Як вбачається з архівної довідки державного архіву Вінницької області від 28.07.2023 № 07-1692/2 у книзі актових записів про шлюб громадян по с. Тартак Жмеринського району Вінницької області за 1937 рік є актовий запис № 8 від 06.03.1937 про одруження ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Прізвище після одруження « ОСОБА_15 » (а.с.9 -11).

Відповідно до копії архівної довідки державного архіву Вінницької області від 09.06.2023 № 07-1280/7, у книзі актових записів про народження громадян по с. Тартак Жмеринського району Вінницької області за 1937 рік є актовий запис № 56 від 30.12.1937 про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьки ОСОБА_13 та ОСОБА_7 (а.с.12-14).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області (а.с.15).

Відповідно до копії виписки із погосподарської книги Леляцької сільської ради за 2000-2005 роки, особовий рахунок № НОМЕР_4 , згідно списку членів домогосподарства значиться: голова ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Згідно довідкою Леляцького старостинського округу виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 10.08.2023 № 01-8-2023/55823 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Згідно запису в погосподарській книзі № 6, особовий рахунок № НОМЕР_5 с. Тартак за 1996-2000 рр. на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем проживав та був зареєстрований син померлої ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном померлої, а саме: у червні 2001 року розпорядився домашніми та особистими речами померлої (а.с.17).

Як вбачається з копії довідки Леляльцького старостинського округу від 10.08.2023 № 01-8-2023/563 ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав на день смерті в АДРЕСА_2 . Згідно погосподарської книги за 2011-2015 роки №6 с. Тартак, особовий рахунок № НОМЕР_6 , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.18).

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 10.07.2023 № 655/14-23, відповідно до витягу з протоколу №1 від 12.02.1997 загальних звітних зборів членів КСП «Перемога» с. Леляки про затвердження списків КСП, які мають право на отримання сертифікатів на земельну частку (пай) в списку по АДРЕСА_1 рахується ОСОБА_3 . Відповідно до записів в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Жмеринською РДА по КСП Леляцької сільської ради народних депутатів (по КСП «Перемога» с. Леляки Жмеринського району Вінницької області) під № 370 від 07.08.1996 присутній запис на ОСОБА_3 про реєстрацію та видачу сертифіката серія ВН № 0139010 на підставі розпорядження Жмеринської РДА № 100 від 16.04.1997. Відповідно до додатку № 4 розпорядження Жмеринської РДА № 94 від 09.03.2005 «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на землю власникам земельних часток (паїв) на території Леляцької сільради, але державні акти будуть видаватися спадкоємцям після оформлення спадщини», під п/н № НОМЕР_7 за ОСОБА_3 закріплена земельна ділянка № НОМЕР_8 , площею 2,036 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19-21).

Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину заповіти спадкові договори) за параметрами ОСОБА_17 , заповіт відсутній, спадкова справа не заводилась (а.с.23-24). За параметрами ОСОБА_4 спадкова справа не заведена/ заповіт відсутній (а.с.23-26).

При зверненні позивача до Другої жмеринського держаної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 на земельну ділянку, яка рахується за його матір`ю, а відповідно бабою позивача ОСОБА_3 постановою нотаріуса № 513/02-31 від 21.12.2023 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не подано вчасно заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк для прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ЦК України після смерті батька, а також не пред`явлені докази про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою відповідно до ст. 1268 ЦК України. Окрім того, відсутні правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку. Також в архівній довідці та копії а/з про народження ОСОБА_6 в графі батьки вказано ОСОБА_7 , а в повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо а/з про смерть вказано ОСОБА_3 (а.с.27).

Відповідно до копії актового запису про смерть № 20 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області (а.с.53).

Також в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які підтвердили, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області, дійсно являється матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області. Позивач давала кошти на поховання батька.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування.

Мотиви суду. Норми права застосовані судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як матеріалами справи так і поясненнями свідків в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області, дійсно являється матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області, який є спадкоємцем позивача ОСОБА_2 , яка бажає прийняти після нього спадщину, а тому ця вимога підлягають задоволенню.

Що позовної вимоги про визначення позивачеві додаткового строку для подання письмової заяви про прийняття спадщини, суд встановив таке.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Зі змісту пункту 3.5 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою.

Тобто Порядок не вимагає особистого звернення із письмовою заявою спадкоємця до нотаріуса, така заява може бути надіслана поштою чи в інших спосіб. Також нотаріус здійснює пошук спадкоємців тільки у випадку отримання від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини.

Згідно із статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 № 7 в абзаці 6 п.24 роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічне зазначено також в роз`ясненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

В позовній заяві позивач вказала, що пропустила строк подання заяви до нотаріальної контори у зв`язку з тим, що не володіла інформацією про наявність спадкового майна після смерті батька ОСОБА_4 , яку він прийняв після смерті своєї матері ОСОБА_3 , дізналась про спадок лише у червні 2023 року.

Нормами статей 10, 11 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.57 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з частинами 2-4 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд встановив би наявність причини, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення дій щодо прийняття спадщини у визначені ст.1270 ЦК України строки, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач у позовній заяві посилається на висновки Верховного Суду України у справах №6-1320цс17 постанова за 23.08.2017, №465/1145/17 постанова за 26.06.2019, №209/1795/18 постанова за 20.11.2020, в яких встановлені обставини не тотожні обставинам цієї справи.

Адже в справах, що переглядались Верховним Судом України, встановлено, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, враховано свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримано принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також суд звертає увагу, що у ці й справі заповіт на позивача ОСОБА_2 не складався, інші спадкоємці відсутні, а тому цілком логічно, що нотаріус в порядку 63 Закону України «Про нотаріат», не отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини не міг здійснював розшук та повідомлення інших спадкоємців.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Розподіл судових витрат.

Судові витрати слід залишити за позивачем, як вона того просила.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 5, 7, 10-13, 76-82, 89, 206, 259, 263-265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області, дійсно являється матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тартак Жмеринського району Вінницької області.

У визначенні ОСОБА_2 додаткового строку для подання письмової заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ), Жмеринська міська рада Вінницької області (місцезнаходження: 23100 Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Центральна, буд. 4, ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Повний текст рішення виготовлено 15.07.2024