Справа № 592/9034/24
Провадження № 2/592/1808/24
УХВАЛА

09 липня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенко В.Г., з участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи ОСОБА_2 , ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», про скасування арешту ,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2024 позивачка звернулася з позовом та просить зняти арешт накладений постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №20428544 від 20.07.2010 та скасувати запис про обтяження, номер обтяження 10068642, який зареєстровано 23.07.2010.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що дізналася з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про наявність зазначеного обтяження. На підставі вказаної постанови державного виконавця внесені відомості про обтяження на майно ОСОБА_2 , але зазначений її РНОКПП НОМЕР_1 . Позивачка стверджує, що немає ніякого відношення ані до виконавчого провадження, ані до боржника, ані до арештованого майна. Загалом вона вважає, що її реєстраційний номер вказаний помилково. Крім того згідно реєстру позивачка немає прав власності на жодне нерухоме майно. Вона з`ясовувала причини таких обставин але їй повідомили, що виконавче провадження знищене. Вона зверталася до філії ДП «Національні інформаційні системи» щоб виключили її реєстраційний номер, але їй відмовили. Виконавча служба також відмовила у внесенні виправлень.

З наведеного змісту позовної заяви вбачається, що позивачкою заявлені вимоги до суб`єкта владних повноважень при здійсненні владних функцій визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Проте з урахуванням зазначеного змісту позовної заяви слід звернути увагу позивачки на наступне.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Проте позивачка не зазначає таких вимог та обставин в обґрунтування позову. Вона обмежується лише скасуванням обтяжень, при цьому не погоджується з діями відповідача суб`єкта владних повноважень, який діяв згідно ст.ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому позивачка не зазначає відомостей про наявне у ній майно, яке можливо арештоване.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Натомість згідно з положеннями ч. 1 ст. 19 КАС України вказано, що Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до положень ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово викладала правову позицію з питань юрисдикції спорів щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особою, яка не є стороною виконавчого провадження, зокрема, у постанові від 27.03.2019 в справі №823/359/18.

В той же час у позовній заяві не зазначено, у чому саме полягають порушення прав позивачки, докази на підтвердження таких обставин. Не конкретизоване яке її майно було арештоване.

Ухвалою від 05 червня 2024 року прийнято заяву і відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання о 09-00 год. 09 липня 2024 року.

В судове засідання позивачка не з`явилася але подала заяву про проведення засідання без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав..

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Наведені норми передбачають, що звернення з позовом не є абсолютним правом особи. При зверненні до суду особа має дотримуватися вимог до позовної заяви, зазначати необхідні відомості. Також особа має враховувати, що вирішення спорів передбачено у порядку цивільного або адміністративного судочинства.

Проте позивачка у поданій заяві не врахувала наведені положення законів, не визначилася з підсудністю позовної заяви, звернувшись з вимогами до суб`єкта владних повноважену у порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи наведене подана заява не відповідає зазначеним вимогам п. 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, всупереч яким не зазначені обставини позову, а саме у чому полягають порушення прав позивача відповідачем, яке майно арештоване, докази на підтвердження таких обставин тощо. Не зазначені мотиви визначення підсудності у порядку цивільного судочинства. Наведені недоліки позовної заяви є істотною перешкодою для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких умов суд вважає, за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати усунути вказані недоліки, надавши належним чином оформлену позовну заяву, з корпією для відповідача та третіх осіб.

Слід роз`яснити, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною та на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України буде залишено без розгляду. Залишення позовної заяви без руху не є перешкодою для звернення до суду, а необхідністю приведення позивача до виконання вимог закону та сприяє доступу до правосуддя і розгляду справи у порядку визначеному законом у строк.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 175, 177, 187 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи ОСОБА_2 , ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», про скасування арешту, залишити без руху, запропонувавши у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки, про що повідомити і пояснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та залишено без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Костенко