Провадження № 6/638/79/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова вкладі:

головуючого Аркатової К.В.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засідання заяву представника відповідача ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року по справі № 638/11755/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ АКБ «Базис» в особі Першої Харківської філії ПАТ АКБ «Базис», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала на розгляді цивільна справа позовом ОСОБА_2 до ПАТ АКБ Базис в особі Першої Харківської філії ПАТ АКБ Базис, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 до ПАТ АКБ «Базис» в особі Першої Харківської філії ПАТ АКБ «Базис», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки задоволено, визнано недійсним договір іпотеки № 237739 від 14.12.2011 року, укладений між ПАТ АКБ «Базис» в особі директора Першої Харківської філії ПАТ АКБ «Базис» Діденка Ігора Володимировича (іпотекодержатель) з однієї сторони та ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , як майновий поручитель (іпотекодавець) про передачу в іпотеку нерухомого майна : нежитлові приміщення першого поверху № 26-:-28, 30-:-32, 35-:-39, 62. 63 в літ. А-23 загальною площею 220,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказаним рішенням зобов`язано Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про іпотеку та записи (обтяження) про заборону відчуження нерухомого майна : нежитлові приміщення першого поверху № 26-:-28, 30-:-32, 35-:-39, 62. 63 в літ. А-23 загальною площею 220,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2014 року виправлено помилку, допущену в тексті рішення Дзержинського районного суду м. Харкова № 638/11755/14-ц від 28 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ АКБ «Базис» в особі Першої Харківської філії ПАТ АКБ «Базис», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки.

Вказаною вище ухвалою постановлено викласти перший пункт резолютивної частини рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року в наступній редакцій: «Визнати недійсним договір іпотеки № 5500 від 14.12.2011 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк Базис», в особі директора Першої Харківської філії Публічного АТ «АКБ «Базис» Діденка Ігоря Володимировича (іпотекодержатель) з однієї сторони та ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , як майновий поручитель (іпотекодавець) про передачу в іпотеку нерухомого майна: нежитлові приміщення першого поверху № 26-:-28, 30-:-32; 35-:-39; 62, 63 в літ. А-23 загальною площею 220, 2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .».

Надалі, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року задоволено апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис», рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ АКБ «Базис» в особі Першої Харківської філії ПАТ АКБ «Базис», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено.

04 квітня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надходить заява представника ПАТ «АКБ «Базис» Літкевича О.В. про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року, враховуючи рішення Апеляційного суду Харківської області.

ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільний та кримінальних справ від 29 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року відхилено, рішення Апеляційного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ПАТ АКБ «Базис» в особі Першої Харківської філії ПАТ АКБ «Базис», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки.

Матеріали справи № 638/17755/14-ц до Дзержинського районного суду м. Харкова, після розгляду касаційної скарги позивача, надійшли 26 лютого 2024 року, відповідно до доповідної записки головного спеціаліста Дзержинського районного суду м. Харкова, для вирішення питання про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року.

Заяву про поворот виконання рішення обґрунтовано наявністю актуальних станом на 04 березня 2016 року відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № ), відповідно до яких у державному реєстрі відсутні записи про іпотеку та заборону відчуження стосовно нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання.

Настання повороту виконання можливе у разі: - одержання позивачем (стягувачем) майна або грошових сум у порядку виконання рішення суду; - скасування такого рішення і закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, або відмова у задоволенні позову чи заміна рішення шляхом задоволення позову в меншому розмірі, або скасування рішення з поверненням справи на новий розгляд, при якому позовні вимоги у меншому розмірі чи має місце відмову у їх задоволенні.

У порядку повороту виконання відповідачеві повертається все стягнуте з нього за скасованим рішенням (гроші, певні речі) у повному обсязі. Поворот виконання допустимий лише у обсязі безпідставно отриманого за скасованим рішенням.

Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.

Отже, за умови якщо питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, чинне законодавство встановлює єдину можливість вирішення цього питання судом першої інстанції (чи іншим судом, в якому перебуває справа) стосовно рішення, яким з відповідача стягнуто певне майно.

Як визначено у ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Поворот виконання рішення суду самостійним способом захисту прав і певною процесуальною формою поновлення судом порушених прав зацікавлених осіб у разі, коли судове рішення виконане, але згодом скасовано з відмовою у задоволенні позову.

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що поворот виконання рішення - форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судового рішення законної сили. Інститут повороту виконання рішення був запроваджений законодавцем для усунення наслідків, які можуть виникнути внаслідок повного чи часткового виконання у подальшому скасованого чи зміненого рішення. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем усього одержаного за скасованим рішенням.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі № 13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду 04.09.2019 року по справі № 569/15646/16-ц).

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Поворот виконання це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду.

Оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суд повинен задовольнити відповідну заяву та повернути відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст. 445 ЦПК України, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Дослідивши матеріали справи № 638/11755/14-ц, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року, крім того, суд зазначає, що вказане рішення не вступало в законну силу, оскільки було скасоване рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року, яке, в свою чергу, залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 червня 2016 року.

Суд зазначає, що період часу від постановлення вказаної вище ухвали Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ до моменту повернення справи до Дзержинського районного суду м. Харкова становить майже вісім років, протягом яких сторони та учасники не цікавилися ходом розгляду заяви про поворот виконання рішення.

Аргументи представника відповідача ПАТ «АКБ «Базис» щодо відсутності в ДРРПНМ записів про іпотеку та заборону не підтверджують факт вилучення вказаних записів саме на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до правового висновку, викладеного упостанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року в справі № 922/2416/17, виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру не впливає на чинність іпотеки. Іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі.

У вказаній вище постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що запис про іпотеку не може бути відновлений із моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 18 січня 2023 року по справі № 686/11864/20 (провадження № 61-3037св22).

Враховуючи викладене, керуючись положеннями статті 444 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року по справі № 638/11755/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ АКБ «Базис» в особі Першої Харківської філії ПАТ АКБ «Базис», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвалу складено 15 липня 2024 року.

Головуючий