Номер апеляційного провадження 22-ц/824/9907/2024
Головуючий у суді першої інстанції О. Л. Юзькова
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

15 липня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року задоволено заяву ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подав до суду апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого ст. 354 ЦПК України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали суду, посилаючись на поважність причин пропуску такого строку, оскільки він не був повідомлений про розгляд судом заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, про оскаржувану ухвалу суду дізнався лише 12.03.2024 під час отримання заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа у цій справі та одразу звернувся до суду із апеляційною скаргою. Станом на 20.03.2024 ні судової повістки, ні копії оскаржуваної ухвали суду не отримував.

Так, пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це є порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), на справедливий судовий розгляд.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи, у випадках та порядку, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Таким чином, сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частин першої, п`ятої-сьомої статті 268 ЦПК України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення. Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Частиною другоюстатті 2 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV«Про доступ до судових рішень» (далі - Закон № 3262-IV ) визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цьогоЗакону.

Згідно із частиною третьоюстатті 3 вказаного Закону суд загальної юрисдикції вносить до ЄДРСР всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Обставини щодо встановлення дня складення повного тексту судового рішення мають визначальне значення для правильного вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні 20 березня 2023 року судом було постановлено ухвалу. Повний текст ухвали складено 20 березня 2023 року. Електронний примірник ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року оприлюдено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 20.03.2023 заявник посилався на неповідомлення його про дату, час і місце судового засідання та неотримання копії ухваленого оскаржуваного судового рішення.

Проте матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд судом 20.03.2023 заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі №761/17092/19.

Так, 19.10.2022 ТОВ «Українська факторингова компанія» подало до суду заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі №761/17092/19 (а.с.29 - конверт).

До заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» додано докази направлення 17.10.2022 засобами Українського підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим листом ОСОБА_2 копії заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі №761/17092/19 з доданими до неї матеріалами на адресу боржника: АДРЕСА_1 , трекінг 380 (а.с.27).

Крім того, ОСОБА_2 про час, дату та місце розгляду судом 20.03.2023 заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні повідомлявся 27.02.2023 шляхом направлення судової повістки на вищевказану поштову адресу та направлення смс - повідомлення на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , яке було доставлено абоненту (а.с. 36). Вказаний номер телефону зазначений ОСОБА_2 і в апеляціній скарзі.

Про належне повідомлення ОСОБА_2 про розгляд судом заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні свідчить наявний у матеріалах справи ордер серії АІ №1360942 на надання правничої (правової) допомоги від 20.03.2023, виданий АО «Спектр Права» адвокату Сакалон С. В., на підставі договору про надання правової допомоги від 20.03.2023, на підтвердження повноважень представляти інтереси ОСОБА_2 у Шевченківському районному суді м. Києва (а.с. 39).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що про ухвалу суду від 20.03.2023 дізнався 12.03.2024 під час отримання заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа.

Однак матеріали справи не містять докази на підтвердження зазначеного, зокрема таких доказів не додано заявником до апеляційної скарги.

Отже, суд вважає, що зазначені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 був повідомленим про розгляд справи судом 20.03.2023.

Щодо підстави поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 20.03.2023 як невручення копії оскаржуваної ухвали суд зазначає наступне.

Згідно супровідного листа, копія оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції направлялася учасникам справи 03.08.2023. Доказів вручення ОСОБА_2 копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2023 матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу на те, що незалежно від відсутності у матеріалах справи доказів вручення ОСОБА_2 копії оскаржуваної ухвали суду, відсутні підстави для вирішення питання про поновлення заявнику пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2023, оскільки приписами статті 358 ЦПК України не передбачено такої підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження як невручення копії судового рішення у разі якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Посилань на будь-які обставини непереборної сили в апеляційній скарзі немає.

Оскільки з моменту складення повного тексту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (20 березня 2023 року) до моменту звернення ОСОБА_2 до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою (21 березня 2024 року) сплинуло більше року, суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження. Заявником не наведено переконливих аргументів, які б доводили протилежне.

Крім того суд зауважує, що ОСОБА_2 є відповідачем у цивільній справі за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, був обізнаний про її існування, відкрите виконавче провадження у зв`язку із невиконанням у добровільному порядку судового рішення щодо стягнення звборгованості, проте не цікавився подальшим рухом справи, зокрема не скористався своїми процесуальними правами на подання апеляційної скарги у строк, визначений чинним законодавством, хоч мав об`єктивну можливість це зробити.

Таким чином, правових підстав вважати, що ОСОБА_2 не був повідомлений про розгляд справи немає, а тому виключні випадки, передбачені ч. 2 ст. 358 ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження у разі спливу одного року після складення повного тексту судового рішення відсутні.

У цій справі право відповідача на доступ до суду, хоч і обмежене, проте це обмеження не шкодить самій суті відповідного права, воно передбачено законом для стабільності судових рішень й дотримання принципу Res judicata, а, крім того, заявник, користуючись послугами адвоката, не скористався правом подати апеляційну скаргу протягом визначеного законом строку.

Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти підстави для поновлення строків для оскарження, які мають виправдовувати втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд зобов`язаний запобігати зловживанню учасниками процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 цього Кодексу).

Стаття 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить принцип неприпустимості зловживання правами.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенції) (пункт 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, яка повідомлена про розгляд справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України правові підстави для відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року відсутні, а тому суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у цій справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її підписання суддями.

Судді Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна