ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4757/24 Справа № 214/2390/22 Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №214/2390/22 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року, ухвалене у складі судді Прасолова В. М., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про солідарне відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, в сумі 496 314, 88 грн.

Уточнивши свої вимоги остаточно просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заподіяну матеріальну шкоду в сумі 122 969, 79 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.10.2021 року, приблизно о 16 годині 32 хвилини, сталась дорожньо-транспортна пригода за таких обставин. Відповідач ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі «RENAULN LAGUNA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Рокосовського в м. Кривому Розі, під час проїзду перехрестя з вул. Ярослава Мудрого, в порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», допустив зіткнення з спеціалізованим фургоном «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить АТ «ПУМБ», під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався з правого боку відносно руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середньої ступеню тяжкості. Автомобіль «RENAULN LAGUNA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у відповідності до полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/1026918 від 02.07.2021 року, застрахований у ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», на ім`я ОСОБА_4 .

20.04.2022 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу постановлено ухвалу, якою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України закрито, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Разом з тим, на замовлення АТ «ПУМБ», у відповідності до укладених договорів, в повному обсязі виконано ремонтні та відновлювальні роботи автомобілю марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в рахунок оплати за які Банк на рахунок ФОП « ОСОБА_5 » перераховано грошові кошти: згідно платіжного доручення № 000234296/9 від 23.06.2022 по рахунку №240 від 21.06.2022 (акт прийому-передачі виконаних робіт №248 від 21.06.2022) за договором №222/66.8 від 15.01.2020 в сумі 36840 грн.; згідно платіжного доручення №000237545/9 від 15.07.2022 по рахунку №254 від 11.07.2022 (акт прийому-передачі виконаних робіт №254 від 11.07.2022) за договором №222/66.8 від 15.01.2020 в сумі 52100 грн.; згідно платіжного доручення №000240694/8 від 05.08.2022 по рахунку №296 від 01.08.2022 (акт прийому-передачі виконаних робіт №296 від 01.08.2022) за договором №222/66.8 від 15.01.2020 в сумі 91600 грн.; всього на загальну суму 180540 грн..

Крім того, згідно платіжного доручення №29642 від 14.07.2022, від ТДВ Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» 14.07.2022 року на рахунок Банку надійшло страхове відшкодування відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/1026918 від 02.07.2021, в сумі 57570,21 грн.

На підставі викладеного, остаточний розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення завданої АТ «ПУМБ» протиправними діями ОСОБА_1 внаслідок вчиненого ним кримінального правопорушення, за вирахуванням виплаченої Банку ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» суми страхового відшкодування, складає 122969,79 грн., яку банку просив стягнути на свою користь та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» у відшкодування матеріальної шкоди 122 696 грн. 79 коп. Судовий збір компенсовано за рахунок держави.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом не проведена автотоварознавча експертиза застрахованого автомобіля на предмет оцінки заподіяної шкоди. В матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутні будь-які відомості про сповіщення відповідачів про необхідність прибуття для проведення огляду автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди. Тобто розрахунок матеріального збитку з детальним описом технічного стану автомобіля, обсягом і характером пошкоджень, додано до матеріалів справи не було, рахунки та акти приймання робіт СТО ФОЛ ОСОБА_5 не були проаналізовані судом в повній мірі та не перевірені належним чином.

Також судом не було запрошено і не визнано обов`язковою явкою СК «Альфа-Гарант» для пояснень та для оцінки визначення пошкоджень автомобіля. Адже саме представником ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було оглянуто автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди на предмет пошкоджень та визначено суму виплати збитків.

Крім того, до матеріалів справи не було додано акту огляду автомобіля ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ».

Скаржник звертає увагу, що в матеріалах кримінального провадження встановлена обопільна вина обох водіїв в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 23.10.2021 року, як водія автомобіля «RENAULN LAGUNA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , так і водія автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 . Однак останній не був притягнутий до адміністративної відповідальності в наслідок того, що слідчий не направив відносно нього матеріали в орган дізнання.

Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини. Таким чином суд встановлює, з урахуванням обопільної вини, яку частку шкоди в загальній сумі повинен сплатити відповідач.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «ПУМБ» зазначає, що 20.04.2022 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу (справа №214/843/22, кримінальне провадження №0001275 від 23.10.2021) постановлено ухвалу, якою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України. Саме наведене рішення є підставою для звернення АТ «ПУМБ» до суду з позовною заявою до Відповідачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення. В матеріалах кримінального провадження дійсно є матеріали комплексної фототехнічної та автотехничної експертизи № КСЕ 19/104-22/2054 від 31.01.2021 року. Обвинувачений ОСОБА_1 у судовому засідання вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставини викладені у обвинувальному акті не оспорював, щиро каявся та звернувся з клопотанням про його звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому ніякої обопільної вини обох водіїв в ДТП, яка сталася 23.10.2021 року, під час досудового розслідування та судового провадження, не було встановлено.

Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно, всебічно з`ясованих обставин справи. Правильне застосовування судом першої інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування. Просив апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мельниченка Ю.В., залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти доводів скарги, просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач АТ «ПУМБ» є власником автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI» з д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва (т.1 а.с.14).

23.10.2021 року, приблизно о 16.32 год., в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, в світлий час доби, по сухому покриттю проїзної частини вул. Рокосовського з боку пр. Гагаріна, рухався автомобіль «RENAULT LAGUNA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який під час проїзду перехрестя з вул. Ярослава Мудрого, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, та допустив зіткнення із належним АТ «ПУМБ» спеціалізованим фургоном «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався з правого боку відносно руху автомобіля «RENAULT LAGUNA». Внаслідок ДТП постраждав водій ОСОБА_3 , який отримав тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Допущені водієм ОСОБА_1 порушення вимог п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків та заподіяння матеріальної шкоди АТ «ПУМБ», пов`язаної з пошкодженням спеціалізованого фургону «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20.04.2022 року відповідача ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України закрито у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (т.1 а.с.10-13).

Автомобіль «RENAULT LAGUNA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким 23.10.2021 року на час дорожньо-транспортної пригоди керував обвинувачений ОСОБА_1 . у відповідності до полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/1026918 від 02.07.2021 (строком дії до 01.07.2022 року), застрахований у ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на ім`я страхувальника ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ). Вказана обставина судом встановлена на підставі полісу (т.1 а.с.10-13, 21, 22).

Власником автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 23.10 2021 року є позивач, що встановлено свідоцтвом (т.1, а.с.14).

Згідно платіжного доручення № 000234296/9 від 23.06.2022 по рахунку № 240 від 21.06.2022 (акт прийому-передачі виконаних робіт № 248 від 21.06.2022) за договором № 222/66.8 від 15.01.2020 в сумі 36 840 грн.; платіжного доручення № 000237545/9 від 15.07.2022 по рахунку № 254 від 11.07.2022 (акт прийому-передачі виконаних робіт № 254 від 11.07.2022) за договором № 222/66.8 від 15.01.2020 в сумі 52 100 грн.; платіжного доручення № 000240694/8 від 05.08.2022 по рахунку № 296 від 01.08.2022 (акт прийому-передачі виконаних робіт № 296 від 01.08.2022) за договором № 222/66.8 від 15.01.2020 в сумі 91 600 грн.; всього на загальну суму 180 540,00 грн.

АТ «ПУМБ» перераховано на рахунок ФОП « ОСОБА_5 » грошові кошти у відповідності до укладених договорів, за виконані ремонтні та відновлювальні роботи автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вказані обставини встановлені наступними доказами; квитанція (т.1 а.с.24), договір на технічне обслуговування т/з (т.1 а.с. 25-35), ремонтна калькуляція (т.1 а.с.36-42), договір на технічне обслуговування т/з (т.1 а.с. 43-47), додаткова угода (т.1 а.с.48,49), договір про сервісне обслуговування (т.1 а.с. 63-66), платіжне доручення (т.1 а.с.67, 68-70) розрахунок (т.1 а.с.71), акт прийому передачі (т.1 а.с.72), рахунок (т.1 а.с.73), акт прийому передачі (т.1 а.с.74), рахунок (т.1 а.с.75), акт прийому передачі (т.1 а.с.76), висновок експерта (т.2 а.с.27-34).

Згідно платіжного доручення № 29642 від 14.07.2022, від ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», 14.07.2022 року на рахунок банку надійшло страхове відшкодування відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/1026918 від 02.07.2021 року, в сумі 57570, 21 грн. (т.1 а.с.70).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно вимог ст.ст.1177, 1187 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 несе обов`язок відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду, розмір якої з урахуванням страхової виплати дорівнює 122 696 грн. 79 коп.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком та зазначає наступне.

В силу ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 27 березня 1992 року за №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі №370/2787/18, від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

Як вбачається з матеріалів справи 23.10.2021 року, приблизно о 16.32 год., в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, в світлий час доби, по сухому покриттю проїзної частини вул. Рокосовського з боку пр. Гагаріна, рухався автомобіль «RENAULT LAGUNA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який під час проїзду перехрестя з вул. Ярослава Мудрого, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», Правил дорожнього руху та допустив зіткнення із належним АТ «ПУМБ» спеціалізованим фургоном «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався з правого боку відносно руху автомобіля «RENAULT LAGUNA». Внаслідок ДТП постраждав водій ОСОБА_3 , який отримав тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Допущені водієм ОСОБА_1 порушення вимог п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків та заподіяння матеріальної шкоди АТ «ПУМБ», пов`язаної з пошкодженням спеціалізованого фургону «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20.04.2022 року відповідача ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України, закрито у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (т.1 а.с.10-13).

Згідно з положеннями статті 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_1 установлена та в порядку статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

АТ «ПУМБ», перераховано на рахунок ФОП « ОСОБА_5 » грошові кошти у відповідності до укладених договорів, за виконані ремонтні та відновлювальні роботи автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 180 540,00 грн.

Згідно платіжного доручення № 29642 від 14.07.2022, від ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», 14.07.2022 року на рахунок банку надійшло страхове відшкодування відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/1026918 від 02.07.2021 року, в сумі 57 570,21 грн.( т.1 а.с.70).

Відповідно до п. п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги щодо того, що СК «Альфа-Гарант» не викликало відповідача для надання пояснень та для оцінки визначення пошкоджень автомобіля, не впливають на правільність висновків суду.

Згідно з вимогам статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

З врахуванням викладеного, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції в частині покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 122 969,79 грн.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не проведена автотоварознавча експертиза застрахованого автомобіля на предмет оцінки заподіяної шкоди, розрахунок матеріального збитку з детальним описом технічного стану автомобіля, обсягом і характером пошкоджень, колегія суддів не приймає, оскільки відповідачем в суді не заявлялось клопотання про проведення відповідної експертизи з метою встановлення вартості матеріальної шкоди завданої позивачу пошкодженням автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті ДТП, та не надано, відповідно до ст.81 ЦПК України, інших доказів, зокрема на завищення ФОП « ОСОБА_5 » вартості ремонтних та відновлювальних робіт даного автомобіля чи клопотань, у разі підстав передбачених ЦПК України, про витребування доказів на підтвердження своїх заперечень.

З тих же підстав суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах кримінального провадження встановлена обопільна вина обох водіїв в дорожньо-транспортної пригоді, яка сталась 23.10.2021 року, як водія автомобіля «RENAULN LAGUNA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , так і водія автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 Т.я. даних про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної чи кримінальної відповідальності відповідачем суду не надано, а клопотань щодо проведення відповідної автотехнічної експертизи в суді заявлено не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року в межах доводів апеляційної скарги немає, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 08.07.2024р.

Головуючий суддя О.В.Агєєв