Справа № 643/1809/24
Провадження № 2/643/1738/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Тимош О.М.,

за участю секретаря судового засідання Кизим К. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС 15» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ТЕХНОПОЛІС 15», в якому просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату за серпень 2023 року у розмірі 5855,40 грн, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 31.08.2023 по 23.02.2024 в розмірі 20 333,13 грн.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалася на те, що вона працювала у ТОВ «ТЕХНОПОЛІС-15» з 16.01.2023 по 31.08.2023 на посаді заступника керуючого магазином з оплатою праці згідно з штатним розписом. 31.08.2023 вона звільнилася за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією наказу №Т15/30/08/002 від 31.08.2015 про припинення трудового договору від 31.08.2023. Щомісячно відповідач здійснював нарахування сум заробітної плати, а за наявності коштів виплачував її. Однак, з 01.08.2023 почалася затримка виплат по заробітній платі. Відповідно до довідки №Т від 15.09.2023 вона працювала в ТОВ «Технополіс 15» з 16.01.2023 по 31.08.2023 на посаді заступника керуючого магазину та дохід за цей період склав 27 206,92 грн, у тому числі за серпень 2023 року у розмірі 3713,47 грн. При звільненні було видане повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні та не був зроблений повний розрахунок. 15.09.2023 та 04.01.2024 вона письмово зверталася до боржника з вимогою надати їй письмове повідомлення про нараховані та невиплачені суми при звільненні та провести повний розрахунок, але відповіді на звернення не отримала. 20.12.2023 ОСОБА_2 звернулася зі скаргою щодо порушення її трудових прав до Державної служби України з питань праці. 03.01.2024 вона отримала письмову відповідь від Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці. Відповідь на скаргу була формальною. 04.01.2024 вона повторно звернулася зі скаргою. З відповіді Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 17.01.2024 вбачається, що в ТОВ «Технополіс 15» були проведені позапланові заходи державного нагляду (контролю) та встановлено, що у товариства станом на 01.10.2023 виникла заборгованість з виплати 23 працівникам розрахункових коштів на суму 161,51 тис грн. На підставі доданих ТОВ «Технополіс 15» документів встановлено, що наказом від 30.08.2023 №Т15/30/08/002 ОСОБА_2 звільнено з посади заступника керуючого магазином за ч. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільнені їй нарахована до виплати заробітна плата у розмірі 3713,47 грн, до суми якої включено заробітну плату за відпрацьовані у серпні 23 дні та компенсація за 1 день невикористаної відпустки. З зазначеної суми відраховані ПДФО та військовий збір на суму 724,12 грн. У розрахунковому листі за серпень 2023 року відображена сума боргу підприємства за попередні періоди у розмірі 2866,05 грн. На день звільнення з роботи товариством нараховані кошти у сумі 5855,40 грн, які станом на час проведення позапланового заходу державного нагляду не виплачені. Підтверджуючих документів виплати розрахункових коштів на суму 5855,40 грн у ході проведення позапланового заходу ТОВ «Технополіс 15» не надано, приписами зобов`язано усунути порушення.

Посилаючись на ч. 2 ст. 233 КЗпП вважає, що строк для звернення до суду не пропущений, оскільки заборгованість їй не виплачена, довідка про розрахунок або повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні до сьогодні їй не надані.

Керуючись КЗпП, Законом України «Про оплату праці», постановою Пленуму ВСУ від 24.12.1999 №13 просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за серпень 2023 року у сумі 5855,40 грн, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 31.08.2023 по 23.02.2024 в розмірі 20 333,13 грн.

Ухвалою судді від 28.02.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 12.03.2024 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

10.04.2024 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 10.04.2024 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від ТОВ «ТЕХНОПОЛІС-15» довідку про нараховані та виплачені суми при звільненні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка працювала в ТОВ «ТЕХНОПОЛІС-15» на посаді заступника керуючого магазином.

22.05.2024 від ТОВ «ТЕХНОПОЛІС 15» на виконання ухвали суду від 10.04.2024 надійшов розрахунковий лист.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, в обґрунтування позовних вимог надала пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення та розгляд справи за відсутності представника відповідача не надавав, тому суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

31.08.2023 ОСОБА_2 звільнено за угодою сторін згідно з п.1 ст.36 КЗпП України відповідно до наказу №Т15/30/08/002 від 31.08.2023 з посади заступника керуючого магазином ТОВ «Технополіс 15» з виплатою компенсації за 1 невикористаний календарний день відпустки (а.с.13).

Відповідно до довідки №Т від 15.09.2024 ОСОБА_2 працювала в ТОВ «ТЕХНОПОЛІС 15» з 16.01.2023 до 30.08.2023 на посаді заступник керуючого магазином, дохід за період з 16.01.2023 по 31.08.2023 складав 27 206,92 грн (а.с.14).

15.09.2023 ОСОБА_2 звернулася до генерального директора ТОВ «Технополіс 15» із заявою, в якій просила видати письмове повідомлення про нараховані та невиплачені суми при звільнення, виплатити заробітну плату за період з 01.08.2023 по день звільнення 31.08.2023 (а.с.15).

04.01.2024 ОСОБА_2 повторно звернулася до генерального директора ТОВ «Технополіс 15» із вимогою про надання письмового повідомлення про нараховані та невиплачені суми при звільнення, просила виплатити заробітну плату за період з 01.08.2023 по день звільнення 31.08.2023 (а.с.16).

Відповідно до форми ОК-5 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`якового державного соціального страхування відображено дохід ОСОБА_2 за період з 2014 рік по 2023 рік (а.с.27-28).

05.01.2023 ОСОБА_2 звернулася до Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці про проведення позапланових заходів державного нагляду ТОВ «Технополіс 15» з приводу порушення її трудових прав (а.с.20).

Згідно з листом Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці №Ц/1/137-ЦА-24 від 17.01.2024 у ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) установлено, що станом на 01.10.2023 у товариства виникла заборгованість з виплати розрахункових коштів. ОСОБА_2 звільнена з посади заступника керуючого магазином, при звільненні нарахована до виплати заробітна плата у розмірі 3713,47 грн до суми якої включено заробітну плату за відпрацьовані у серпні 23 дні та компенсація за 1 день невикористаної відпустки. З зазначеної суми відраховані ПДФО та військовий збір на суму 724,12 грн. У розрахунковому листі за серпень 2023 року також відображена сума боргу підприємства за попередні періоди у розмірі 2866,05 грн. Таким чином, на день звільнення ОСОБА_2 з роботи товариством нараховано розрахункові кошти у сумі 5855,40 грн, які станом на час проведення позапланового заходу державного нагляду невиплачені. Підтверджуючих документів виплати розрахункових коштів на суму 5855,40 грн в ході проведення позапланового заходу ТОВ «Технополіс 15» не надано (а.с.21-22, 42-44).

Відповідно до розрахункового листа, наданого відповідачем на ухвалу суду про витребування доказів, за серпень 2023 рік ОСОБА_2 борг підприємства на кінець місяця складає 5855,40 грн (а.с.81,86).

Відповідно до ст.110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці:

а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат;

б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати;

в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

На нормативному рівні не затверджена форма «зарплатного» розрахункового листа. Тож цей лист надається у довільній формі і оскільки відповідачем не спростовано відомостей щодо заборгованості по заробітній платі жодним достатнім доказом перед колишнім працівником ОСОБА_2 , відповідачем на вимогу суду надано розрахунковий лист на підтвердження нарахованих та виплачених сум при звільненні ОСОБА_2 , суд приймає ці докази як допустимі.

ОСОБА_2 звернулася із заявою про поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку (а.с.29-33).

Відповідно до ухвали судді від 08.02.2024 ОСОБА_2 відмовлено у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ТОВ «Технополіс 15» заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку (а.с.23-24).

Суд не бере до уваги лист Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці №Ц/1/7-ЦА-24 від 03.01.2024, оскільки наданий доказ не містить інформацію щодо предмета доказування, тобто є неналежним відповідно до ст. 77 ЦПК України (а.с.18, 37-38).

Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.

Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Статтею 116 КЗпП передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Тягар доказування відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 січня 2020 року у справі №682/3060/16-ц (провадження №61-23170сво18).

Відповідно до ч.2 ст.117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідачем не здійснено остаточного розрахунку з позивачкою. Кількість робочих днів за період затримки розрахунку по заборгованості по заробітній платі за період з 01.09.2023 (наступний день за днем звільнення) по 23.02.2024 включно складає 126 робочих днів.

Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку, якщо іншого не передбачено чинним законодавством.

Згідно з п.2 зазначеного Порядку обчислення середньої заробітної плати провадиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

При цьому відповідно до п.п.б) п. 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). Тобто для розрахунку середнього заробітку враховується заробітна плата без врахування компенсації відпустки, яка ОСОБА_2 виплачувалася у серпні 2023 року, тому для розрахунку береться заробітна плата за серпень 2023 року в розмірі 3594,50 грн та за липень 2023 року в сумі 3560,31 грн.

П.8 зазначеного Порядку передбачено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З форми ОК-5 та довідки №Т вбачається, що заробітна плата позивача за два останні місяця перед звільненням становила: 3560,31 грн за липень 2023 року та 3594,50 грн за серпень 2023 року, загалом за два місяці перед звільненням 7154,81 грн (а.с.24).

Середньоденна заробітна плата для обчислення суми виплати за весь час затримки по день фактичного розрахунку відповідно до п.2 Порядку складає 162,61 грн (7154,81 грн :44).

Отже, середній заробіток за час затримки за період визначений позивачем з 01.09.2023 по 23.02.2024, який не перевищує шести місяців, включає 126 робочих днів, становить 20 488,86 грн (162,61 грн х 126 робочих дня).

При цьому позивачем до стягнення заявлено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2023 по 23.02.2024 в сумі 20 333,13 грн, тому суд задовольняє позов в межах заявлених позивних вимог, а саме в сумі 20 333,13 грн за період з 01.09.2023 по 23.02.2024. Суд рахує період затримки з 01.09.2023, який є наступним днем за днем звільнення 31.08.2023, який не повинен бути включений до періоду затримки розрахунку.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог у зв`язку із порушенням прав позивача відповідачем, стягує заборгованість по заробітній платі у розмірі 5855 грн 40 коп, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2023 по 23.02.2024 в сумі 20 333 грн 13 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС 15» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС 15» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 5855 грн 40 коп, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2023 по 23.02.2024 в сумі 20 333 грн 13 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС 15» на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківської апеляційного суду.

Позивач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС 15», адреса місцезнаходження: 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 4, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33987142.

Повне рішення суду складено 12 липня 2024 року.

Суддя О. М. Тимош