Справа № 489/4877/24
Провадження №2-н/489/1453/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

15 липня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшина Г.А., розглянувши заяву Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 ,

встановила:

В липні 2024 ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості спожиту теплову енергію за період з 01.11.2022 по 01.04.2024 в розмірі 3 653,93 грн., а також судового збору 302,80 грн.

Відповідно що положень п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У поданій заяві ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» як на підставу стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з боржника посилається на те, що надає послуги з постачання електричної енергії споживачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте Згідно Витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва за № 16.27-35970-2024 від 05.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 з 13.05.2015 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації від 05.07.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості про власника кв. АДРЕСА_3 відсутні. У вищезазначених реєстрах містяться відомості про обтяження вказаного нерухомого майна, проте відсутні відомості про його власника (зокрема в Реєстрі прав власності на нерухоме майно).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного та враховуючи, що беззаперечних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження користування ОСОБА_1 квартирою за вказаною у заяві про видачу судового наказу адресою, до якої надавались послуги теплопостачання за період нарахування заборгованості, не надано, відомості про те, що боржник не є власником даної квартири відсутні, - із заяви не вбачається безспірне виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України

Разом із тим, суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Відмовити у видачі судового наказу за Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 15.07.2024.

Суддя Г.А. Микульшина