Справа №345/3518/24
Провадження № 2/345/883/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2024 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. Її тітка, ОСОБА_3 була одружена з ОСОБА_4 , якому належав будинок з усіма господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , на що видано свідоцтво про право власності, яке зареєстроване від 10.03.1990 р.н., видане на підставі рішення виконкому Калуської районної ради. № 17 від 14.02.1990 року, зареєстрований в Івано-Франківському БТІ на праві особистої власності за ним та записаний в реєстрову книгу № 1 за реєстровим номером № 52 10 березня 1990 року.

За життя тітка , ОСОБА_3 , склала на позивачку заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що за законом вона буде мати право, заповіла ОСОБА_1 , який був посвідчений 05 березня 2008 року ОСОБА_5 секретарем Боднарівської сільської ради Калуського району, зареєстровано в реєстрі № 131.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , помер . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з усіма господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . Фактично спадщину прийняла його дружина, ОСОБА_3 , яка на час смерті була зареєстрована та проживала в даному господарстві, але юридично не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка ОСОБА_3 .

21.06.2021 року позивачка звернулася з заявою до державного нотаріуса Першої Івано-франківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай) та домоволодіння після смерті тітки ОСОБА_3 .

Так, 22.11.2022 року нотаріус на земельну ділянку (пай) Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видала, а у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами відмовила, по тій причині, що є невідповідність у прізвищі та імені власника (спадкодавця) в свідоцтві про право власності на жилий будинок виданому 10 березня 1990 року Боднарівською сільською радою, відсутній підпис Голови виконавчого комітету Боднарівської сільської ради В.Аннюк та відсутня гербова печатка належного зразка.

Тому, позивачка змушена звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, оскільки відмова нотаріуса перешкоджає їй вирішити питання, щодо оформлення спадкових прав.

Позивачка в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі (а.с.36).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте подала заяву, в якій просить суд розглядати справу в її відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення (а.с.39).

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , помер, що стверджується Свідоцтвом про смерть від 05.01.2009 року, актовий запис № 1, видано виконкомом Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області (а.с.8).

Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з усіма господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , на що видане свідоцтво про право власності, яке зареєстроване від 10.03.1990 р.н., на підставі рішення виконкому Калуської районної ради. № 17 від 14.02.1990 року, зареєстрований в Івано-Франківському БТІ на праві особистої власності за ним та записаний в реєстрову книгу № 1 за реєстровим номером № 52 10 березня 1990 року (а.с.10).

Фактично спадщину прийняла його дружина, ОСОБА_3 , яка на час смерті була зареєстрована та проживала в даному господарстві, але юридично не оформила, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Боднарівського старостинського округу від 29.05.2024 року за №78 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що стверджується , Свідоцтвом про смерть від 06.01.2010 року, актовий запис № 2, видано виконкомом Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області (а.с.9).

Згідно заповіту ОСОБА_3 , склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що за законом вона буде мати право, заповіла - ОСОБА_1 , який був посвідчений 05 березня 2008 року ОСОБА_5 секретарем Боднарівської сільської ради Калуського району, зареєстровано в реєстрі № 131 (а.с.7).

Таким чином до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить право на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Інвентаризаційна вартість спадкового майна становить 101800 грн. (а.с. 16-21).

Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами по тій причині, що є невідповідність у прізвищі та імені власника (спадкодавця) в свідоцтві про право власності на жилий будинок виданому 10 березня 1990 року Боднарівською сільською радою, а також відсутній підпис Голови виконавчого комітету Боднарівської сільської ради ОСОБА_6 та відсутня гербова печатка належного зразка (а.с. 6).

Судом встановлено, що згідно довідки № 78 від 29.05.2024 року виданої виконавчим комітетом Боднарівського старостинського округу Калуського району, ОСОБА_3 , проживала та була зареєстрована в будинку на час смерті чоловіка, ОСОБА_4 , в АДРЕСА_1 (а.с.12).

З приводу розбіжностей у правовстановлюючому документі судом встановлено, що всі дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батьковій спадкодавця, його місце проживання з місцем розташування домоволодіння, співпадають, а тому розбіжності в написанні прізвища та ім`я ОСОБА_7 замість ОСОБА_8 пов`язані з допущенням помилки у свідоцтві про право власності на домоволодіння. Так, на підтвердження вказаного факту 20.12.2021 року видана довідка № 570 Боднарівським старостинським округом про те, що у свідоцтві про право власності на жилий будинок по АДРЕСА_1 виданому виконавчим комітетом Боднарівської сільської ради від 10 березня 1990 року, у прізвищі та імені власника будинку допущена методологічна помилка. Правильно слід вважати- ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач по справі не має претензій до прийняття даної спадщини позивачем, то відповідно остання має право на оформлення спадкового майна.

Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.1223, 1268,1269,1296 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: