Справа № 134/2308/23
Провадження № 22-ц/801/1530/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Фанда О. А.
Доповідач:Міхасішин І. В.
УХВАЛА

11 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Вінницького апеляційного суду Міхасішин І.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги

у цивільній справі №134/2308/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, пені та коштів за виконання будівельних робіт

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року,

встановив:

23 грудня 2023 року ОСОБА_1 подав до Крижопільського районного суду Вінницької області позовну заяву (яка не містить повного найменування сторін та їх місця проживання чи перебування) з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 2883,66 грн., пені за порушення строків перерахування коштів за виконані роботи; про зобов`язання ОСОБА_2 виплатити йому 6050 грн. за виконання будівельних робіт.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 січня 2024 року справу передано на розгляд Вінницького районного суду Вінницької області за територіальною юрисдикцією (підсудністю) (а.с. 22-23).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та повідомлено про необхідність протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали виправити зазначені в ухвалі недоліки, зокрема сплатити судовий збір (а.с. 25).

20 березня 2024 року ОСОБА_1 направив лист на адресу суду щодо виконання ухвали від 20 лютого 2024 року посилаючись на те, що сума, яку потрібно сплатити за подання позовної заяви для нього є непід`ємна, а тому просив суд врахувати його майновий стан та звільнити від сплати судового збору повністю або частково (а.с. 30).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву повернуто позивачу ОСОБА_1 , якому роз`яснено, що він не позбавлений права повторного звернення до суду з цією позовною заявою, після усунення обставин, що стали підставою для повернення позовної заяви (а.с. 33).

17 квітня 2024 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшов Акт складений ОСОБА_1 12 квітня 2024 року про відсутність документів, які були у додатку до позовної заяви, у тексті якого ОСОБА_1 зазначив, що копію ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року він отримав 13 квітня 2024 року (а.с. 35).

16 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те що повертаючи позовну заяву суд першої інстанції вказав, що відомості з ДФС про відсутність доходів за період 1-4 кварталу 2022 року не є доказом його майнового стану за 2023 рік. Однак, це не є підставою для повернення позовної заяви, а підставою продовжити термін виконання попередньої ухвали та надати позивачу усунути недоліки виявлені судом після постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху (а.с. 39-40).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто йому з тих підстав, що під текстом поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги підпис відсутній (а.с. 43).

08 травня 2024 року ОСОБА_1 повторно подав подібну за змістом апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року (а.с. 50-51).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто йому з тих підстав, що під текстом поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги підпис відсутній (а.с. 53-54).

28 травня 2024 року ОСОБА_1 втретє подав подібну за змістом апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року (а.с. 59-60).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто йому з тих підстав, що зміст апеляційної скарги ОСОБА_1 свідчить про те, що вона не підписана апелянтом, зокрема не містить підпису під текстом апеляційної скарги або відміткою про наявність додатків (а.с. 62-63).

11 червня 2024 року ОСОБА_1 вчетверте подав подібну за змістом апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 червня 2024 року витребувано справу з Вінницького районного суду Вінницької області.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

08 липня 2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшов лист, за текстом якого ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 05 квітня 2024 року, згідно яких за період з 4 кварталу 2022 року по 4 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня та на довідку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 31 березня 2023 року №1225-0200-0206-11 про те, що ОСОБА_1 пенсію та інші виплати не отримує (субсидію, пільги).

Позиція апеляційного суду при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

За практикою щодо застосування статті 6 Конвенції, наведеною, зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справах "Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії" (Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania), "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави в цивільних спорах, і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження в цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі "Княт проти Польщі" (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" (Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" (Shishkov v. Russia) від 20.02.2014, пункт 111).

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено таке:

"1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті".

Зміст позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 2883,66 грн., пені за порушення строків перерахування коштів за виконані роботи; про зобов`язання ОСОБА_2 виплатити йому 6050 грн. за виконання будівельних робіт дає підстави дійти висновку, що предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу ж статті 8 Закону вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах з предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням. Так, умови, визначені в пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Щодо третьої умови, визначеної в пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливості її застосування за суб`єктом застосування, у той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи, а тому визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат. Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 05 квітня 2024 року, згідно яких за період з 4 кварталу 2022 року по 4 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня та на довідку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 31 березня 2023 року №1225-0200-0206-11 про те, що ОСОБА_1 пенсію та інші виплати не отримує (субсидію, пільги).

Сама по собі інформація яка міститься у поданих ОСОБА_1 документах не підтверджує факту скрутного матеріального стану заявника, а лише свідчить про те, що він не є пенсіонером, і не звертався за призначенням субсидії або для її призначення відсутні підстави визначені законом.

Довідка про відсутність доходів за четвертий квартал 2022 року четвертий квартал 2023 року не є беззаперечним і достатнім доказом скрутного майнового стану апелянта та не підтверджує достовірність тієї обставини, що останній не може сплатити судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Інших доказів, які б підтверджували майновий стан апелянта, матеріали справи не містять.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу і на те, що апеляційна скарга та додані до неї матеріали не містять даних про те, що ОСОБА_1 має незадовільний стан здоров`я та є непрацездатною особою, в зв`язку з чим може потребувати додаткових витрат на лікування тощо.

Висновки апеляційного суду

З урахуванням встановленого, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги. З метою забезпечення права заявника на доступу до суду визначити додатковий строк для усунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору.

Банківські реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у Вінницькій області/м. Вінниця/22030101

Код ЄДРПОУ: 37979858

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UА0002856

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2024 року, то таке підлягає задоволенню, оскільки матеріалами цивільної справи, витребуваної апеляційним судом встановлено, що копія оскаржуваної ухвали отримана ОСОБА_1 13 квітня 2024 року, а вперше подана апеляційна скарга зареєстрована судом першої інстанції 16 квітня 2024 року тобто у строки визначені ст. 354 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 352, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, раніше установлений ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 червня 2024 року, - сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин